378 
kommer i Ural, endel i Rusland. Ligeledes anvendes den stikkelsbær- 
grønne grossular og den sorte melanit, sidstnævnte i sørgesmykker. 
VIIT. Edel opal. 
Edel opal, eller som den ogsaa kaldes orientalsk opal, er i kemisk 
henseende nærbeslegtet med kvarts, der hører til de almindeligste paa 
vor jord optrædende mineraler. Selv er den ogsaa, hvad de fleste 
egenskaber angaar, meget almindelig; men den besidder dog en egen- 
skab, som gjør, at den trods alt maa betegnes som en meget skattet 
edelsten. Den har nemlig et sjeldent vakkert farvespil, der muligens 
skyldes interferentsfænomener, fremkaldt ved de fine luftfyldte spræk- 
ker, som findes i opalen, og som formodentlig er dannet, idet den 
vandholdige kiselsyregelé trak sig sammen under størkningen. En- 
kelte mener dog, at farvespillet skyldes fine bøiede lameller af en 
opal, som har lidt andre lysbrydningsforhold. Prisen afhænger af 
farvespillets art. Det synes, som om de stene, der spiller i det røde 
og grønne, har været de kostbareste; men her spiller selvfølgelig og- 
saa moden en vis rolle. 
De vigtigste forekomster ligger i den nordlige del af Ungarn, hvor- 
fra vistnok allerede de gamle romere hentede sine smukke opaler, og 
hvor der ogsaa drives sterkt efter dem. Andre forekomster har vi 1 
Honduras, Mexiko, enkelte steder i Nordamerikas forenede stater, 1 
Ny-Syd-Wales og Queensland. 
IX. Tyrkis. 
Tyrkis eller kalait er i modsætning til alle de andre edelstene et 
fosfat, den bestaar nemlig af lerjord, fosforsyre og vand. Ogsaa der- 
ved, at den ikke krystalliserer, staar den i skarp modsætning til de 
fleste edelstene. Den findes som udfyldninger af smaa hulrum og 
spalter. De mest bekjendte af de gamle forekomster ligger i Persien. 
Tidligere var den paa grund af den vakre himmelblaa farve, som en- 
kelte varieteter har, en meget skattet ædelsten; men efter at man er 
kommet saa langt, at man har kunnet fremstille et produkt, som i det 
ydre har alle tyrkisens egenskaber, og som først ved en indgaaende 
undersøgelse kan skilles fra den egte, er den sunket i værdi. En an- 
den konkurrent har tyrkis i den saakaldte tand- eller bentyrkis, der 
er tænder eller knokler af fossile pattedyr, særlig af elefantagtige dyr, 
som har optaget fosforsurt jernoxyd fra jorden og derved har faaet en 
vakker blaa farve. 
