smaafiske, der udgjør „hvalaaten" , hvoraf bardehvalerne lever, siles fra 

 våndet og blir siddende igjen i bardehaarene, mens våndet drives ud 

 mellem haarene og barderne for at rende ud gjennem mundvigene. 

 Naar hvalen under sin gang i søen træffer paa masser af aate, aabner 

 den munden, der fyldes af sjøvand med aaten i; naar munden er fyldt, 

 lukkes den og tungen hæves op mellem de to barderader ; derved for- 

 mindskes selvfølgelig lummet, våndet presses ud mellem barderne og 

 render væk, dels gjennem mundspalten og dels ud af mundvigene (ikke 

 gjennem næseaabningerne eller blæsehullerne), mens aaten fanges af 

 barderne og derpaa af tungen føres bagover til svælget. 



Paa grund af dette store silapparat har bardehvalerne relativt store 

 hoder med voluminøse kjævepartier. 



Bardehvalerne er i regelen meget store dyr, og sammenlignet med 

 landjordens skabninger, er de fleste kjæmpemæssige ; enkelte af dem er 

 endog jordens største organismer. De puster gjennem to adskilte ydre 

 næseaabninger (blæsehuller), der ligger langt tilbage paa det høiest 

 ragende parti af hodet, idet de danner to fortil konvergerende spalter. 

 Selve hodeskallen er symetrisk formet, og de lange underkjæveben buer 

 sig paa hver side ud og er fortil forenet ved brusk og senevæv. Bryst- 

 benet bestaar kun af et bredt ben, der forbinder sig med Iste ribben. 

 Nutidens bardehvaler er større end de former, som man hidtil har 

 fundet af fortidens fossile hvalarter. 



Man inddeler bardehvalerne i tre zoologiske familier, nemlig : 



1 ) G 1 a t h v a 1 e r n e eller „sletbagene" (B a 1 æ n i d se) ; de be- 

 sidder relativt stort hode, har ikke nogen rygfinne, er slette og jevne 

 under bugen og har sterkt buet overkjæve med lange barder; disse er 

 de værdifuldeste. Lufferne er brede. 



2) G r a a h v a 1 e r n e (R a c h i a n e c t i d æ), der heller ikke har 

 rygfinne, men et fladere kjæveparti, hodet forholdsvis mindre, barderne 

 korte, lufferne lange og smale ; de har 2 furer paa hver side under 

 strubepartiet. 



3) Finhvalerne eller r ø r h v a 1 e r n e (B a 1 æ n o p t e- 

 r i d æ) har fladt kjæveparti, hodet relativt mindre, med finne eller for 

 høining paa ryggen og med smale, tildspidsede luffer, kropsf ormen hos 

 en flerhed er langstrakt og ofte elegant ; kroppens underside udmerker 

 sig ved sine talrige langsgaaende furer, der naar fra underkjæven bag- 

 over mod kroppens midfe eller længere. Til denne familie hører den 

 længste og største nulevende organisme, nemlig blaahvalen. 



