19 



Ogsaa fra dansk-norsk side deltog man i denne fangst, 

 baade ved Spitsbergen og især ved Grønland. Saaledes blev der i 1620 

 af den dansk-norske konge stiftet et „grønlandsk selskab", der skulde 

 udsende 2 skibe aarlig paa hvalfangst, men i 1624 blev dette atter opløst. 

 Fangsten blev derfor fri for enhver af landets borgere. I 1636 

 dannedes et nyt kompani, men dets skibe forsømte fiskerierne og søgte 

 efter guid og sølv, hvilket ogsaa mislykkedes. I 1697 udsendtes 4 skibe 

 til Grønland, og disse havde held med sig. Senere, efter oprettelsen af 

 det priviligerede grønlandske selskab, blev der i 1751 givet dette store 

 .rettigheder, og i 1753 var der allerede anlagt en hel del hvalfangst- 

 stationer i de forskjellige havne paa Grønland, saa at man tællede 90 

 seilere, og der blev da nedlagt 344 hval. 



Imidlertid deklinerede atter den dansk-norske hvalfangst, saa at 

 man i 1784 foretog et nyt oplivningsforsøg, idet Christian d. 7de garan- 

 terede en præmie paa 15 rdl. pr. kommerslæst for skibe, der gik paa 

 fangst og fiskeri ved Grønland og Island, men skibene skulde udrustes 

 og ladningen sælges i dansk havn. I 1790 bestod den danske hval- 

 fangerflaacle, der ogsaa tællede mange norske fangstskibe, af 33 far- 

 tøier, og i 1803 udrustedes 30 skibe, hvoraf 3 forliste. I 1808 ophørte 

 præmien for fangstfartøierne. Fra norsk side blev der i 30-aarene og i 

 50-aarene af det 19de aarhundrede gjort forsøg paa hvalfangst i Davis- 

 strædet efter nordhvalen. 



Medens fangsten i havet omkring Spitsbergen allerede ophørte i 

 forrige aarhundredes første fjerdedel, fortsattes fangsten i Davisstrædet 

 og i Baffinsbugten samt fra kolonierne ved Grønlands vestkyst til slut- 

 ningen af forrige aarhundredei, og endnu paagaar der fangst her, om end 

 udbyttet er ubetydeligt. Saaledes kan følgende statistik tjene til oplys- 

 ning 1 ) om forholdene før og nu. 



I 1730 fangede hollænderne i Davisstrædet 212 hval, i 1749 

 fangedes af hollændere og hamburgere 231 hval, ifra 1814- — 17 fangede 

 Englænderne vest for Grønland 1522 hval, i 1868 fangedes sammesteds 

 126 hval og i 1882 toges 78 hval, men i 1892 kun 7 hval, i 1893 fangedes 

 27, men i 1895 kun 6 hval, i aaret 1900 toges 16 hval og i 1901 15 hval. 



At de forskjellige landes regjeringer begunstigede hvalfangsten, 

 skede vistnok fra det rigtige synspunkt, at man derved fremalede en 

 særdeles dygtig og energisk sømandsstand, som baade kom landets 

 koffardiflaade og krigsflaade tilgode. 



v ) Herluf Winge: Grønlands pattedyr, 1902. 



