geiser virker clesuclen i høi grad udmattende paa den. For nøiere at 

 prøve rotternes svømmeevne, har Baumgart anstillet nogle forsøg med 

 et fuldt udvokset individ af hver art. Begge rotter befandt sig 

 under samme fodringsforholde og var i den samme kondition. De blev 

 begge tagne direkte fra buret og sluppet i hver sit med koldt vand 

 fyldte stenbassin, som var en kvadratmeter stort. Vandrerotten duk- 

 kede straks under og svømmede hurtigt til den anden ende af karret, 

 hvor den kom op, dukkede atter under; saaledes holdt den ustanselig 

 paa. I modsætning hertil viste det sig, at husrotten saavidt muligt 

 søgte at undgaa at dykke ; naar den blev trykket under vandspeilet, 

 svømmede den kun et øieblik under våndet for straks igjen at komme 

 op til overfladen. Heller ikke kunde den kappes med vandrerotten 

 i hurtighed og dygtighed. Man merkede straks paa den, at det faldt 

 den tungt at svømme, fordi den ikke var øvet. Den holdt heller ikke 

 længe ud at svømme, allerede efter 3^ minut, var den ganske udmattet, 

 mens vandrerotten holdt ud i hele 12 minuter, før den gav tabt og blev 

 liggende som død i våndet. Det fremgaar af disse iagttagelser over 

 begge rottearters svømmeevne, at vandrerotten har en iøinefaldende 

 overlegenhed over husrotten, en egenskab, som end mere maa komme 

 den første tilgode ude i det frie, ved floder, søer, kanaler o.s.v. Det 

 vil sikkerlig være lettere muligt for vandrerotten med dens store dygtig- 

 hed og hurtighed i svømning, at undgaa farerne ved en oversvømmelse 

 eller en forfølgning, naar den sæt ter over en flod, end husrotten, som 

 under saadanne omstændigheder uvægerlig vil gaa tilgrunde. Ogsaa 

 formaar vandrerotten hurtigere at udbrede sig og opsøge sig nye op- 

 holdssteder, fordi floderne ikke lægger den uoverkommelige hindringer 

 i veien. 



I tilslutning til svømmeforsøgene blev der ogsaa anstillet opliv- 

 ningsforsøg med rotterne. Ogsaa her viste det sig, at vandrerotten er 

 mere seiglivet og har større livsenergi end husrotten, da den, skjønt 

 den havde svømmet meget længere og havde verget sig meget heftigere 

 mod at drukne, dog livnede meget hurtigere til igjen end sin lidelses - 

 fælle. 



Endelig har Baumgarts undersøgelser vist, at vandrerotten er sin 

 konkurrent langt overlegen i kamplyst og tapperhed, atter en faktor, 

 som i høi grad maa have været medvirkende til husrottens udryddelse. 

 For at prøve husrottens kamplyst, blev en hvid mus sat ned i et bur, 

 som var beboet af fem husrotter. De blev dog rolig liggende, og skjønt 



