32 



fnug- Relativ grove elementer af disse i luften omkringsvævende 

 legemer er støvskyernes i vind og tørt veir synlige partikler. En anden 

 gruppe støvfnug blir synlig for øiet, naar en isoleret solstraale eller 

 lysstraale falder ind i et mørkt rum, det er det saakaldte solstøv. Der 

 "gives imidlertid endnu finere støvfnug, som kun, naar man anvender 

 særlige midler, kan blive synlig. For at bestemme luftens støvgehalt 

 har man anvendt forskjellige metoder. En af disse søger saaledes at 

 udfinde vægten af den støvmasse, som findes i en bestemt luftmasse. 

 Den luft, som skal undersøges, suges gjennem et bomulds- eller glas 

 uldsfilter eller gjennem vand eller henover fugtige flader med nærings- 

 gelatine, glycerin o.s.v., hvorpaa man tilsidst ved veining kan 

 bestemme disse legemers vegtsforøgelse. Denne metode er imidler- 

 tid kun af' betinget værd, forsaavidt støvpartiklernes specifike vegt er 

 høist forskjellig, saaledes kan en med mineralstoffe mættet relativ 

 støvfattig luft vise en større vegtsforøgelse end en støvr-ig, med lette 

 organiske partikler (melstøv) fyldt luft. 



Langt paalideiigere er det andet princip til støvbestemmelsen, som 

 søger at udfinde antallet af de i luftmassen forhaandenværende støv- 

 partikler. Af de forskjellige methoder, som man har anvendt hertil, 

 er den af dr. V ø r n e r i Leipzig udarbeidede antagelig den enkleste. 

 Den er baseret paa den iagttagelse, at støv, som ligger paa en sort 

 fiade, kan sees meget let og tydeligt, en iagttagelse, som enhver uden 

 møie kan anstille paa polerede, glatte, mørke træflader. En sværtst 

 harpiksmasse er det stof, som bedst giver en ganske glat fiade. Npi- 

 agtige undersøgelser har vist, at paa en saadan fiade slaar ikke alene 

 luftens støvpartikler sig ned, men at de ogsaa hæfter sig til den, saa 

 at de let og sikkert kan blive talte. 



Dr. S t i c h har forenklet noget det vørnerske apparat til bestem- 

 melse af luftens støv, og nærmere kontrolleret de tidligere opnaaede 

 resultater. Han kom da med samme ekspositionstid til følgende tal- 

 værdier : i et kjælderrum var der 597 støvkorn pr. kvadratcentimeter, 

 i et kulrum 309, i et beboelsesværelse 31. Endvidere fandt han, at 

 støvmængden i et værelse øgedes i løbet af dagen, jo længere værelset 

 havde været brugt, desto større var støvmængden. Nedenstaaende 

 tabel viser tydeligt dette : 



Antal støvkorn pr. kvadratcentimeter 

 Morgen Middag Aften 



Salon 3—4 — 10 11—14 



Dagligstue 158 202 



Endvidere viste det sig, at jo fugtigere og stillere veiret var, desto 

 fattigere var luften paa støv. Jo mindre varmt det var, jo høiere op 

 man var fra gadelegemet, jo mindre et sted var besøgt af mennesker 

 o.s.v., desto støvfattigere var luften. Af meget stor betydning er det 

 endvidere, at skog skaffer en god beskyttelse mod støvulemperne. Paa 

 en og samme dag fandt saaledes Stich paa de med sand bestrøede pladse 

 og paa de makadamiserede gader i Leipzig en støvmængde af indtil 

 3592 partikler pr. kvadratcentimeter, mens støvmængden i de med løv- 

 træer beplantede partier af Rosenthal kun var 29 — 86 partikler paa den 

 samme flade. Dette viser ogsaa af hvilken sanitær betydning det er for 

 vore byer, at de er forsynede med parkanlæg. (Prometheus). 



