37 



minima og maksima og protuberantsernes mindste hyppighed. Den 

 periodiske svingning paa 3.7 aar er meget mere udpræget i lufttrykket 

 end den 11-aarige periode, som ogsaa er tilstede. 



En sammenstilling, som jeg har gjort mellem regnmængden 

 paa Norges Vestkyst siden 1870 og solflekker og protuberantser 

 gav en ret god overensstemmelse i de to første solflekkeperioder indtil 

 1895. Regnmængden gik op og ned nogenlunde samtidig med hyppig- 

 heden af flekker og protuberantser. Men fra 1895 af tiltog regn- 

 mængden, indtil 1898 og 1899, mens flekker og protuberantser aftog 

 i hyppighed. Først fra 1899 til 1901 — 02 aftog regnmængden samtidig 

 med solflekkerne. 



En anden sammenstilling gjort paa det meteorologiske institut af 

 A. S. Stee n, giver en mere sammenhængende overensstemmelse mel- 

 lem bevægelserne paa solen og veiret i Norge. Den del af veiret, her 

 er tale om, er skydækket Der noteres paa de meteorologiske 

 stationer hver dag kl. 8 morgen, kl. 2 eftermiddag og kl. 8 aften, hvor 

 Stor del af himmelen, der er dækket af skyer. Nu viser erfaring, at 

 det er noksaa vanskeligt at bedømme skydækkets størrelse, naar det 

 er mørkt. Til den nævnte undersøgelse er derfor benyttet alene obser- 

 vationerne kl. 2 eftermiddag. Tager man gjennemsnittet for alle 

 maaneder i hvert aar og for en række stationer jevnt fordelt over hele 

 Norge, saa fineler hr. Steen, at skydækket gaar regelmæssigt op og ned 

 ligeløbende med solflekkernes hyppighed i den 11-aarige periode, og 

 det følger ogsaa tydeligvis med protuberantserne i deres veksel i den 

 kortere periode. 



Allerede i 1850 fandt Lamont i Munchen, at de regelmæssige 

 bevægelser, som en horizontalt ophængt magnetnaal hver dag viser, 

 havde en periode paa omkring 10 aar. Man kan ogsaa udtrykke dette 

 ved at sige, at misvisningen eller den magnetiske deklination har 

 en daglig svingning, hvis størrelse varierer i en tiaarsperiode. Ved 

 nøiere undersøgelse viste det sig imidlertid, at perioden var noget 

 længere, og at den faldt ganske sammen med den 11-aarige solflekke- 

 periode. Mange solflekker, stor daglig svingning og omvendt. 

 Senere har man fundet den samme regel for den magnetiske deklina- 

 tions daglige variation paa mange andre steder, deriblandt Kristiania. 

 Professor Hansteen fandt en lignende periode for den magnetiske 

 inklination eller magnetkraftens heldning mod horizonten. Og- 



