42 



gende bevægelser med deu høire haand. Under disse forhold var det 

 ligegyldigt, hvilken side af ansigtet der blev killet. 



Med hensyn til søvnens dybde, der blev maalt efter den styrke, 

 der udkræves for at vække vedkommende sover, har allerede Kohl- 

 s'chiitter i aaret 1863 ved forsøg paavist, at den er paa det d} T beste 

 en time efter. at vedkommende er indsovnet. Den er da næsten 6 — 7 

 gange saa dyb som en time senere. Udover natten blir den endnu 

 mindre dyb, og lige før vi vaagner om morgenen, er den ganske let. 

 Da vi imidlertid ikke er saa styrket efter en to timers søvn som efter 

 en otte timers, er det klart, at søvnens fasthed eller dybde ikke er 

 identisk med den styrke og forfriskning, som søvnen skaffer os. 



For at kunne vække et menneske er man ikke alene afhængig af 

 lyden eller larmens intensitet, men ogsaa af, om vedkommende er vant 

 eller uvant til lyden. Prof. Aug. Forel siger i sit verk om hypnotis- 

 men: ,,Mangen omsorgsfuld mor blir vækket, selv ved den svageste 

 lyd fra sit barn, mens egtemandens snorken eller en anden lyd, hun 

 er vant med, ikke vækker hende." En ensformig lyd, saasom en bæks 

 plaskning, et vandfalds eller brændingens brusen, en ensformig oplæsen 

 o. s. v. virker som bekjendt søvndyssende. Omvendt kan man blive 

 vækket. naar lyden hører op; saaledes vaagner en møller, naar larmen 

 fra det ham velkjendte mølleverk stanser. 



En afvigelse fra den almindelige normale søvn kan vi iagttage hos 

 mennesker med et svækket nervesystem, hos de saakaldte neurastheni- 

 kere: efter den regulære lettere søvn udover mod morgenen falder de 

 igjen i dyb sovn. Disse mennesker vaagner altfor tidligt om morgenen 

 og er kun da forfrisket for den kommende dag, naar de endnu engang 

 kan falde isøvn. 



Da søvnen særlig tjener til aandens udhvilen, er trangen til søvn 

 større hos den mere aandeligt arbeidende bybeboer end hos den mere 

 legemligt udmattede landbefolkning. Børn trænger mere søvn end 

 voksne og disse igjen mere end gamle folk. Jo yngre individet er, 

 desto dybere er søvnen, og desto mere pirring udkræves der for at 

 vække det. Forøvrigt er trangen til søvn afhængig af vane og tem- 

 perament. Korpulente folk sover som regel mere end magre. Sovnens 

 længde og dybde tiltager hyppigt efter større legemlige og aandelige 

 anstrengelser. Imidlertid indtræder ikke sjeldent det modsatte efter 

 en legemlig eller en aandelig overanstrengelse, hvilken sidste fremkal- 

 der en vedvarende ophidselse af fantasien. 



