44 



„Den, der har opspigret i sin hjerne et stort forraad af erindrings- 

 billeder og kundskaber,' : siger prof. G. v. Bunge i Basel, „tæres uvil- 

 kaarlig af dette forhold. Tankearbeidet kommer ikke saa let til ro. 

 Det er gunden til, at kundskabsrige og tænkende mennesker med mange 

 interesser har saa vanskeligt tor at falde i søvn. Karl Ernst von 

 Båer sagde i en af sine berømte taler, at naar en ung mand vilde 

 ofre sig til den akademiske lærervirksomhed, pleiede man ved en eksa- 

 men at prøve hans kundskaber; man skulde heller søge at faa rede 

 paa, om han havde gjennemvaaget nætter for at komme tilbunds i et 

 spørgsmaal. 



Hvad der her er sagt om aandsarbeidet, det gjælder endnu mere 

 om alle lidenskabelige ophidselser af sindet. Ogsaa disse maa komme 

 til ro, hvis det skal være muligt at faa sove. Men hertil kommer 

 endnu allehaande psykiske betingelser, der maa blive efterkommede, 

 hvis der skal blive tale om søvn. 



Hos mange personer er indsovingen betinget af bestemte vaner. 

 Enhver undladelse heraf har for sensible naturer en søvnløs nat til 

 følge. Eor saadanne naturer" er det omtrent selvsagt, at de ikke kan 

 faa sove den første nat paa et fremmed sted eller i en fremmed seng. 

 Forsømmer de til regelmæssig tid at gaa tilsengs, faar de heller ikke 

 sove. Gjentager en saadan uregelmæssighed sig, kan den resultere i 

 vedvarende søvnløshed. 



En af de vigtigste aarsager til søvnløshed er frygten for søvnløs- 

 hed. Den blotte tanke om, at man ikke skal kunne faa falde i søvn 

 til rette tid, piner og plager patienten og umuliggjør en regelmæssig 

 og vedvarende søvn. Her har lægerne et taknemmeligt felt til ved en 

 forstandig forklaring af aarsagerne til forstyrrelsen at bekjæmpe denne 

 sygelige autosuggestion. Saadanne folk, der lider af søvnløshed, skal 

 mere end hidtil beskjæftige sig med legemligt arbeide og gaa meget 

 i frisk luft. Da vil de igjen faa en sund søvn. 



En af betingelserne for, at man skal kunne faa sove, synes end- 

 videre at være, at hjernen og hele hovedet blir blodtomt. Enhver kan 

 iagttage paa sig selv, at naar hovedet er blodrigt — hvad vi lettest 

 kan merke paa, at ørene blir røde og at de føles varme — sover 

 man ikke godt ind. Naar man blir søvnig, er ørene kolde og blege. 

 Derfor sover man bedre i et kjøligt værelse end i et meget varmt, 

 man sover ogsaa bedre med et haardt underlag for hovedet end med 

 en blød hovedpude, hvori hovedet synker dybt ned og derfor ikke kan 



