i 2 



iveien. Sydpolens egne er endnu langt mere utilgjængelige og ugjest- 

 milde end de nordpolare strøg. Paa de vedføiede karter (fig. 1 og 2) 

 over nord- og sydpolen vil det sees. at de store kontinenters landmasser 

 samler sig med stor bredde rundt nordpolen, saa at havet der blir et 

 ^.interkontinentalt" hav i lighed med Middelhavet. Mod syd ender 

 derimod kontinenterne i smale spidser ud i havet, der i et bredt og 

 sammenhængende belte omgiver sydpolen. Havet blir derfor fremtræ- 

 dende i de sydpolare strøgs geografi. Klimaet er barskere, koldere og 

 mere stormfuldt end paa de samme bredder paa den nordlige halv- 

 kugle. Paa karterne sees grænserne for drivisens udbredelse, beteg- 



Pis:. 1. 



net ved prikkede linjer. Paa sydpolarkartet vil man se en ydre 

 linje, som betegner den yderste grænse, hvor isbjerge er paat ruffet : 

 den indre stregede linje viser den grænse, indenfor hvilken isbjerge 

 optræder hyppig. Som det vil sees af karterne, er omraadet for driv- 

 isen paa den sydlige halvkugle større end paa den nordlige. Isbjer- 

 gene i syd har en mere rc-gelmæssig form end de arktiske isbjerge 

 med deres underlige, takkede og udmeislede former. I sydhavet er 

 isbjergene i almindelighed mægtige firkantede blokker med glat, flad 

 overflade og lodrette sider. De ligner altsaa mere isflak, som kan 

 opnaa en uhyre størrelse, saa de blir rene isoer med en omkreds som 



