94 



gang den blev inclelukket, benyttede dette middel for atter at 

 komme ud. 



Den anden kat var ogsaa stor og flekket. Den levede i Blackheath. 

 Dens eier sa cl ofte oppe og skrev udover aftenen. Kokken, en tro 

 gammel tjener, kunde ogsaa af og til sidde længe oppe i kjøkkenet. 

 En nat efter tolv blev mr. H. F. forstyrret af katten, som kom ind i 

 biblioteket, hvis dør stod aaben, mjavede og klorede ham, hvorpaa den 

 igjen løb ud af døren. Dette gjentog sig flere gange. Han stod nu 

 op og fulgte katten, som sprang ned i kjøkkenet. Her var kokken 

 falden isøvn, mens han sad i nærheden af komfuren, og et stykke kul 

 var faldt ud og havde tændt ild i hans klær. Takket være katten 

 skede der dog ikke nogen ulykke. 



Den tredie var en ganske liden, fin, hvid og flekket kat, en god 

 muse- og fuglejæger, heller ikke var den ræd rotterne. Forarget over 

 alt det besvær ungerne voldte, tog tjenestepigen en gang og druknede 

 alle ungerne, for hvilket hun dog fik en liden irettesættelse. Den 

 næste familie saa dagens lys paa et dertil passende sted ; men efter to 

 eller tre dages forløb var saavel mor som unger borte. Da katten 

 aldrig havde faaet lov til at gaa ovenpaa, an tog man, at den, ligesom en 

 gang tidligere en anden kat, havde fundet sig et leie i haven, hvor den 

 tilbragte det meste af sin tid. I skumringen gik husets datter oven- 

 paa for at klæde sig om til middagen. Da hun kom ind i sit værelse 

 hørte hun noget falde, og det forekom hende, som om det var en kat, 

 der sprang ned fra en høide. Da hun havde tændt lys, fandt hun kat- 

 ten staaende ved. døren. Hun saa ogsaa, at tæppet, som laa over sen- 

 gen, var bragt noget i uorden, stak derfor sin haand ind under det og 

 fandt - tre bløde, varme katunger. De blev straks lagt i en kurv med 

 flonel og sat ned i kjøkkenet ved siden af komfuren. Men da frø- 

 kenen gik nedenunder igjen, mødte hun katten med en unge i mun- 

 den paa vei tilbage til soveværelset. Hvorfor havde den valgt dette 

 værelse 1 ? Den var ikke bleven plaget af vedkommende dame, men var 

 heller ikke blevet kjælet for af hende. Stuepigen var fuldt optagen 

 med at opvarte ved bordet, 



Afskaaret adgangen til dette tilflugtssted gjemte katten igjen un- 

 gerne, mens familien spiste middag, og sandsynligvis følte den sig nu 

 tryg for, at de var i sikkerhed, thi den kom tilbage og sad ved kom- 

 furen ventende paa sin mad. Husets ungdom som var glad i katten, 

 og som troede, at ogsaa den holdt af dem, undersøgte naturligvis alle 

 de kroge og smutbuller, som de kjendte. Et ynkeligt svagt skrig 

 røbede tilsidst de stakkels smaavæsener paa gulvet bag de største 

 bøger i biblioteket. Kummet over bøgerne var saa trangt, at det er 

 vanskeligt at forståa, hvorledes katten kunde komme ind der alene og 

 end mindre med en unge i munden. Biblioteket var et værelse, hvor 

 stuepigen sjelden kom, særlig om aftenen, naar husets herre sad der. 

 Denne plagede ikke katten, som heller ikke tog notis af ham. 



Skjønt ungerne var sikkert gjemte, vilde de neppe have kunnet 

 leve paa dette sted. Dere? mor synes ganske at have overseet, at de 

 trængte varme. Efter denne feilberegning fandt katten sig i, at un- 

 gerne blev anbragte i en kurv ved siden af komfuren. 



