100 



b) B e 1 g i c a. Allerede aaret før „Southern Cross" afseilede, var 

 en belgisk ekspedition reist fra Europa med sydpolarlandene som maal. 

 Den vilde begynde undersøgelserne fra en anden kant, nemlig i syd 

 for Amerikas sydspids. Ekspeditionen var planlagt og organiseredes 

 af belgieren Adrien de Gerlache; ban bavde mange vanskelig- 

 heder at overvinde, særlig gik det smaat med pengebidragene; men 

 ban fik omsider sin plan gjennemført. Det norske hvalfangerskib 

 „Patria" indkjøbtes og blev omdøbt til „Belgica" . Det afseilede i 

 august 1897 fra Antwerpen og forlod Staaten Island paa Ildlandet i 

 begyndelsen af januar 1898. Den videnskabelige stab ombord var bro- 

 get sammensat, Foruden de Gerlacbe var der to andre belgiere, 

 desuden en nordmand, en polak, en rumæner og en amerikaner. 



„Belgica" naaede først Palmers land og foretog en hydrografisk 

 undersøgelse af disse egne. Landet viste sig at være en gruppe af 

 øer. Et stræde skiller denne fra Grahamland. Dette sund fik navnet 

 ,,Belgicastrædet" ; men tyskerne hævder, at det er identisk med det i 

 1874 af kaptein D alm ann opclagede Bismarckstræde og mener, at 

 det bør faa sit gamle navn. Man landede paa forskjellige steder, ialt 

 tyve gange. Fra Palmersland styrede nu de Gerlache mod vest 

 benimod Alexander-land, som man ogsaa fik et glimt af i det fjerne. 

 Men skibet kom ind i pakisen og blev i begyndelsen af mars helt blo- 

 keret. Man drev nu et helt aar omkring med isen, viljeløst efter vin- 

 dens luner mellem 70 gr. og 71 gr. 36 min. s. br. og 85 gr. og 103 gr. v. 1. 

 Det var en frygtelig tid med mange lidelser ; i 70 dage saaes ikke 

 solen, veiret var raat og stormende, og temperaturen sank til -^ 43 gr. C. 

 2 af medlemmerne døde. I mars 1899 kom man endelig fri af isen, og 

 den 28de i samme maaned naaede „Belgica" Punta Arenas. 



Ekspeditionens udbytte var i geografisk henseende ringe. Dybde- 

 maalinger under driften i isen viste en dybde af 200 — 300 favne. Sam- 

 menlignet med dybderne længere nord, viser maalingerne en kontinental 

 sokkel af betydelig bredde. De videnskabelige resultater, som især 

 for meteorologiens vedkommende er af interesse, er nylig offentliggjorte. 



I 1901 reiste tre ekspeditioner, der alle havde et mere officiell 

 præg, mod sydpolen. De var udrustede fra Sverige, England og Tysk- 

 land med statsbidrag fra de respektive lande, og bestemte paa fra 

 hver sin kant at trænge frem mod det ukj endte sydpolarland. Den 

 svenske ekspeditions uclgangspunkt var Grahamsland, syd for Syd- 

 amerika, den engelske Victorialand, syd for Ny-Zeeland, og den tyske 



