104 



For meteorologiens vedkommende er vi nu saa heldige at besidde 

 en toaarig observationsrække, hvad der er af stort værd for vort kjencl- 

 skab til det antartiske klima. Det viste sig, at den første vinter var 

 ualmindelig streng, hvorfor den anden vinters observationer var nyt- 

 tige som korrektion, da vi ellers vilde have faaet en f ork j ert opfatning. 

 Særlig karakteristisk for det sydpolare klima er det stormende veir, 

 især om vinteren ; stormene var mest polare d. v. s. de kom væsentlig 

 fra sydvest. 



De videnskabelige resultater er nu under bearbeidelse, mens 

 Nordenskjølds reiseberetning allerede er udkommet i slutningen ai 

 forrige aar. 



d) Engelsk ekspedition. Det er allerede nævnt at man 

 fra engelsk side ihærdig arbeidede for at faa istand en sydpolar- 

 ekspedition. Efter flere forgjæves andragender til regjeringen blev 

 ekspeditionen endelig sikret ved, at en rigmand, Mr. LI. W. Lon g- 

 staff, stillede 450,000 kr. til raadighed. Besten blev nu bragt til- 

 veie, og færden udruetedes. I Dundee hyggedes et nyt skib, som løb 

 af stabelen i mars 1904 og fik navnet „Discovery". Det riggedes som 

 barkskib med hjælpemaskine. Der opstod imidlertid uenighed om 

 ledelsen, og den oprindelig antagne videnskabelige leder, prof. 

 G r e g o r y, tråk sig tilbage. Kommandoen overtoges af commander 

 Scott; officerer og mandskab tilhørte marinen; de meteorologiske 

 og magnetiske observationer skulde udføres af officererne, mens en 

 videnskabelig stab af naturforskere havde de øvrige undersøgelser i 

 sin haand. 



I august reiste «Discovery fra England til Ny-Zeeland, hvorfra 

 færden tog sin begyndelse i slutten af december. Dens væsent- 

 lige opgave var at undersøge Victorialandet, den af Boss paa- 

 trufne isbarriere og havet i øst herfor. Den var i dette øiemed 

 udstyret med en hel række videnskabelige instrumenter og hjælpe- 

 midler af enhver art. De første efterretninger om ekspeditionens 

 skjæbne fik man først i slutten af marts 1903, da hjælpeskibet 

 «Morning", som var udsendt, kom tilbage til Ny-Zeeland og kunde 

 melde, at ekspeditionen var fundet i bedste velgaaende. Om dens 

 færd meddeltes følgende : Den 9de januar 1902 naaedes Kap Adare, 

 hvorfra man fulgte kysten sydover indtil nær Mt. Erebos ; herfra seilte 

 man langs den store 60 m. høie isbarriere indtil 165 gr. ø. 1., hvor man 

 saa en gruppe af høifjelde, dækket af bræer. Da man ikke fandt 



