110 



Spidshvalen. 



Af James A. Grieg. 



Blandt tandhvalerne er der en gruppe, som udmerker sig ved kun 

 at have fungerende tænder i underkjæven. I overkjæven findes der 

 vel ogsaa tænder, men de er smaa, uudviklede, sidder løst i tandkjø- 

 det — ■ de fungerende tænder sidder fæstede i tandhuler i underkj æve- 

 benet — og falder ofte tidlig ud. Til denne gruppe hvaler hører kaske- 

 lotten og nebh vaierne. Den første har en række fungerende tænder i 

 underkjæven, de sidste kun et eller i det høieste to par fuldt udviklede 

 tænder. De øvrige af underkj ævens tænder deler skjæbne med ovex*- 

 kj ævens, de anlægges vel, men falder tidligt ud eller naar i det mindste 

 ikke en saadan udvikling, at de kan være dyret til nogen nytte. For 

 udviklingshistorien er imidlertid disse rudimentære tænder af stor 

 interesse, thi de fortæller os, at næbhvalerne og kaskelotten nedstammer 

 fra hvaler, som har havt fuldt udviklede tænder i begge kjæver, at de 

 med andre ord nedstammer fra de samme stamformer som delfinerne, 

 springeren, nisen, spækhuggeren o. s. v., som fremdeles har bibeholdt 

 stamformernes tandbevæbning. 



For næbhvalerne er imidlertid de fuldt udviklede tænder sandsyn- 

 ligvis heller ikke til nogen større nytte. Sommeren 18S6 skjød kaptein 

 Falck en bottlenose, hvis ene tand var besat med fem vel udviklede 

 langhalse — den største 46 mm. lang — , som ragede ud over dyrets 

 mund. Havde hvalen havt brug for tænderne, havde neppe lang- 

 halserne faaet fæstet sig. 



Foruden ved disse tænder, hvis plads paa underkjæven benyttes 

 som artsmerke, udmerker disse hvaler sig ved, at snudepartiet er til- 

 spidset til et næb. Den største og mest kjendte af næbhvalerne er 

 døglingen eller bottlenosen, som har tænderne siddende fremme paa 

 spidsen af underkjæven og et kort, bredt næb. Til denne gruppe hører 

 endvidere de langnæbbede hvaler, af hvilke vi kj ender flere arter, de 

 fleste hørende hjemme i de sydlige have. De har et langt næb, som 

 ganske langsomt gaar over i det skraatstillede, lave pandeparti. 

 Hovedet er skjævt og halsen forholdsvis lang med en eller flere af de 

 bagre halshvirvler frie — hos bottlenosen er de alle sammenvoksede. 

 Tænderne, en paa hver side, sidder i større eller mindre afstand fra 

 underkj ævens spids. Under halsen har disse hvaler to fortil konver- 

 gerende furer. De langnæbbede hvaler er middelstore, indtil 6 — 7 



