117 



hvad jeg har bragt i erfaring, observeret ved følgende jordskjælvs- 

 stationer : Edinburgh, Hamburg, Gottingen, Strassburg, Florents, 

 Padua, Pavia, Rocca di Papa, Ischia, Laibach, Leipzig, Potsdam, 

 Dorpat og St. Petersburg; derimod er den ikke iagttaget ved stationen 

 paa øen Wight. 



Om celluloid og dermed beslegtede produkter. 



Af prut', dr. Karl Hassack. 1 ) 



Enhver har vistnok hørt tale om celluloid, et kornagtigt, 

 mangefarvet stof af stor elasticitet, ofte lugtende noget af kamfer ; det 

 har en udstrakt anvendelse, især til efterligning af skilpadde, elfenben, 

 horn o. s. v. I butikkerne ser man ofte naale, pile, kamme, som det 

 store publikum, trods varens prisbillighed, i stilhed anser for egte skil- 

 padde; det er dog ikke andet end celluloid. Et tysk navn paa dette 

 stof er „Zellhorn" og en stor engelsk fabrik benævner celluloiden 

 „Xylonit" . Vi skal nævne nogle celluloidprodukter : kamme, naale, 

 hueskygger, knivskafter, snipper o. s. v. Celluloiden har dog ikke blot 

 anvendelse som surrogat for naturlige stoffer, men er ogsaa et næsten 

 uundværligt materiale til andre øiemed, f. eks. fotografiske, hvor de 

 saakaldte „films" yder store tjenester ved sin lethed og bekvemme 

 anvendelse i modsætning til de skjøre og tunge glasplader. Disse 

 „films" er tynde celluloidplader, præparerede med bromsølvgelatin, de 

 anvendes blandt andet til optagelse af fotografier for kinematografen 

 («levende billeder"), hvor glas vilde være uanvendeligt. Da fabrika- 

 tionen og forarbeidelsen af celluloid er vokset frem til en betydelig 

 industrigren, vil det vistnok interessere læserne at høre lidt nærmere 

 om produktet. 



Et stof, der er overordentlig udbredt i planteriget, er celt u- 

 1 o s e, hvoraf navnet «celluloid" er dannet. For at klargjøre den 

 inderlige sammenhæng mellen: disse to stoffer og give et indblik i 

 celluloidens fabrikation maa vi først beskjæftige os noget med cellu- 

 losen selv. 



Tager vi for os et stykke af en plante og anbringer det under mi- 

 kroskopet, ser vi, at det bestaar af en utallig mange smaa blærer, som 

 vi kalder celler. Hver af disse celler har et fast hylster, cellehuden 



a ) I Schriften des Wiener Vereins z. Verbreit. naturw. Kenntnisse. 



