120 



dog ikke direkte i betragtning, i det høieste som papir, der jo, som 

 bekjendt, bestaar af mangeslags plantefibre og anvendes paa mange 

 maader i fabrikindustrien. 



Det andet vigtige raastof til fremstilling af celluloid er t r æ c e 1- 

 lulosen, som for tiden spiller en fremragende rolle som et godt og 

 dog billigt erstatningsmateriale for lapper i papirindustrien, og som 

 ligefrem benævnes ,.cellulose" i teknisk forstand, tildels ogsaa „celle- 

 stof " . Den maa ikke forveksles med „træstoffet", der fremstilles ad 

 mekanisk vei, ved hjælp af særegne slibemaskiner, af forskjellige bløde 

 træsorter ; dette bar i ca. 40 aar udgjort det ubetinget bedste papir- 

 materiale. 1 ) Træstoffet er ikke brugbart til fremstilling af celluloid. 

 Som allerede før omtalt indebolder træets cellevæg dels en række sub- 

 stanser, der er indleirede i cellulosen, dels 1 i g n i n-stoffet, der er op- 

 staaet af den oprindelige cellulose, og hvis væsentligste bestanddel 

 eiter C z a p e k skal være et aromatisk aldehyd „hadromal" . Til at 

 fjerne dette lignin-stof og overhovedet alle „inkrustationslegemer", der 

 endnu forefindes i cellemembranen tilligemed cellulosen, fra træet, har 

 man opfundet to fremgangsmaader, ved hvilke der kan fremstilles 

 næsten ren cellulose af træ. 



Den ældre metode til udvinding af cellulose opfandtes af 

 Houghton i aaret 1857, og bestaar i at behandle smaakløvet træ med 

 natronlud under høit tryk. Hertil anvendes fordetmeste gran- og 

 furutræ, men ogsaa andre naaletrær, saavel som visse løvtrær, lind, 

 birk, poppel o. a. kan bruges som raastof. Tynde stammer og grene 

 af disse træsorter skjæres paa skråa i 1 — 2 cm. tykke skiver, som man 

 ved hjælp af knusemaskiner presser ud i splinter. Det saaledes for- 

 bedrede raastof føres ned i liggende eller opretstaaende kjedler eller 

 ogsaa i roterende cylinclere og ophedes under tilsætning af natronlud ved 

 direkte fyring eller under et tryk af 10 — 14 atmosfærer. 



Idet de inkrusterende stoffer opløser sig i natronluden, splittes 

 træet derved i sine fibre. Den udvundne „natroncellulose" er næsten 

 hvid og indeholder nu kun spor af lignin. 



En endnu rigere cellulose produceres af smaakløvet træ ved be 

 handling med dobbelt svovelsur kalk (kalciumbisulfit). Metoden op- 

 fandtes i 1866 af Tilgmann og gjordes skikket for industrien i 1872 

 af M i t z c h e r 1 i c h. Den for processen nødvendige „sulfitlud" 



!) I de osterrigske alper er omtrent 180 træsliberier beskjæftigede med 

 produktionen af træstof og leverer aarlig over 85 millioner kg. heraf. 



