123 



uldene", der er let opløselige i en blanding af æter og alkohol og mindre 

 eksplosive, og 2) „skydeuldene" eller „pyroxylinerne", eler ikke lader sig 

 opløse i æteralkohol og eksploderer paa det voldsomste ved glødhede, 

 stød og slag. (Pyroxylinbomber er ofte anvendt i den russiske-japan- 

 ske krig). Det vilde føre for vidt her at gaa nærmere ind paa de 

 kemiske forskjelligheder mellein de to grupper, hvorom forøvrig menin- 

 gerne er lidet udredede. Skydebomulden har først og fremst sin store 

 interesse og betydning ved sin uhyre eksplosionskraft, som har gjort 

 den saa populær som sprængstof. Haabet om at dette nye sprængmid- 

 clel skulde fortrænge det gamle, krudtet, er først gaaet i opfyldelse lang 

 tid efter dets opdagelse ; efter 1890 L aarene har skydebomulden ogsaa i 

 denne henseende naaet den største betydning, nemlig som en hoved- 

 bestanddel i det saakaldte „røgsvage krudt", som fabrikeredes først i 

 Frankrige og England, senere ogsaa i Tyskland og Østerrige, og nu har 

 almindelig anvendelse under navnene kordit, ballistit o. a. At 

 gaa nærmere ind paa disse interessante produkters fremstilling vilde 

 føre for vidt; 1 ) vi skal kun nævne noget om fremstillingen af det mo- 

 derne røgsvage krudt. 



For at forståa tingen fuldstændig maa nævnes, at hovedbestand- 

 delen af det røgfrie krudt er den af Alfred Nobel i 70-aarene 

 opdagede „sprænggelatin" ; den opstaar ved opløsning af skydebom- 

 uld i den ligeledes høist eksplosible nitroglycerin. De i begyndelsen 

 svampede, plastiske produkter lader sig forme til tynde plader, som, 

 opskaarne og tørrede, leverer det af hornagtige blade bestaaende, mo- 

 derne krudt. I England forfærdiges tynde traade eller snore af mas- 

 sen, og produktet har derved faaet navnet „kordit" . 



De moderne krudtfabrikker er, trods al omhu, stadig udsatte for 

 eksplosionsfare og bygges derfor paa fri mark som etslags fæstninger, 

 omgivne af høie mure og volde. Den til nitreringen bestemte bomuld 

 sorteres og udvælges dels omhyggelig af arbeidersker, dels plukkes den 

 ganske fint op ved særegne maskiner. For at fjerne fedt og andre 

 uheldige stoffe koges bomulden derpaa i en sodaopløsning. Nitreringen 

 sker i smaa porcellænskrukker, i hvilke man anbringer bomulden i en 

 blanding af salpetersyre og svovlsyre af en bestemt koncentration, kun 

 nogle faa kilogram i hver beholder; syrerne maa have en bestemt 

 temperatur. Tilsætningen af svovlsyre tjener kun til at binde det ved 

 salpetersyrens indvirkning paa cellulosen fremkomne vand og forhindre, 



') Se herom „Natm-en" 1904: „Om sprengstoffe". 



