130 



national konvention af stater for jordskjælvsforskningens fremme, eg 

 Norge blev officielt anmodet om at tiltræde denne. Departementet 

 ønskede i sagens anledning at høre Bergens museums og universitetets 

 mening. Bergens museum anbefalede straks tiltrædelse, det akademiske 

 kollegium ligesaa, men dog paa betingelse af, at Bergens museum be- 

 kostede oprettet en jordskjælvsstation, hvis driftsomkostninger skulde 

 være staten uvedkommende. Bergens museums administrerende direk- 

 tør og direktion stillede sig atter velvillig, og den 15de november be- 

 vilgedes det fornødne beløb til stationens oprettelse. Den næste dag 

 bestiltes apparatet hos firmaet Bo sch i Strassburg, der imidlertid paa 

 grand af mange bestillinger først den 29de april d. a. kunde levere 

 det færdigt. 



Det var museets bestyrelses bestemte forudsætning. at det ved 

 sin bevilgning skulde muliggjøre Norges deltagelse i den internationale 

 seismologiske konvention, og den 15de mars iaar modtog museet med- 

 delelse om, at stortinget havde bevilget de fornødne midler hertil og 

 at undertegnede var opnævnt som Norges officielle repræsentant i den 

 internationale permanente kommission, som har at lede de internationale 

 jordskjælvsundersOgelser. 



Angaaende valg af apparat til den vordende jordskjælvsstation 

 stod det straks klart for mig, at skulde det gaa an i en nogen- 

 lunde nær fremtid at faa oprettet en norsk jordskjælvsstation. 

 maatte der vælges et apparat, som hverken var for dyrt at an- 

 skaffe, eller som vikle kræve for store aarlige driftsomkostninger. 

 Et saadant apparat har jeg troet at finde i den af firmaet J. & A. 

 Bosch konstruerte horizontalpendel, der har faaet navnet „Strassburger 

 Schwerpendel". Hvis imidlertid apparatet kan havde den fordel, at 

 det var billigt at anskaffe og betjene, vilde jeg selvfølgelig ikke have 

 vovet at anbefale det; men jeg havde under et besøg i Strassburg havt 

 anledning til sammen med flere af samtidens første jordskjælvsforskere, 

 professorerne Grerland, Bndolph og Weigand, at eksperimentere 

 med det og seet registreringer saavel af fjerne jordskjælv som af jord- 

 skjælv, hvis arnesteder har ligget nærmere Strassburg. De erholdte 

 seismogrammer var meget tydelige, og apparatet var i enhver hen- 

 seende tilfredsstillende. Professor Gerland i Strassburg, der som 

 ingen anden har havt anledning til at studere apparatet og dets 

 virksomhed, har ogsaa i en afhandling: „Die kaiserliche Haupt- 

 station fiir Erdbebenforschung in Strassburg und die moderne Seis- 



