134 



deisen af en udvikling, som maa fortsættes, om de krav, som det 

 viden skabelige Europa med rette bør kunne stille til vort land, skal 

 tilfredsstilles. 



Om søvnen. 



At Tlioralv Klaveness. 



Dr. Reinhard t s interessante artikel om søvnen i „Naturen" s 

 hefte for februar iaar gir mig anledning til at opstille det spørgs- 

 maal : bringer drømmene bud fra den menenskelige sjæl, eller leverer 

 de noget bevis for sjælens eksistens 1 ? 



Spørgsmaalet er som bekjendt ikke nyt. Det er som bekjendt hel- 

 ler ikke uokkult. Og det er endnu mindre uden interesse. 



Lad os fra et ret og slet lægmandstandpunkt se lidt nærmere 

 paa det. 



Dyrkerne af den saakaldte okkulte videnskab eller teosofien har 

 altid to argumenter paa rfaanden, naar vi spørger efter beviser for sjæ- 

 lens eksistens : fantasien og drømmene. I begge manifesterer sjælen sin 

 tilværelse, mener de. I begge lever den et frit og efter omstændig- 

 hederne mest muligt ubundet liv. 



Jeg har for nogle aar siden et andet sted hævdet, at fantasien 

 intet har med sjælen at bestille. Fantasien er et naturprodukt eller 

 en refleksbevægelse af den menneskelige hjerne. Jeg skal ikke her 

 nærmere indlade mig paa emnet, men kun paapege, at var fantasien 

 sjælens specielle herold, burde den kunne leve sit eget liv og vidne 

 om ting, vi ikke tidligere kj endte, eller forme billeder, hvortil materi- 

 alet ikke var hentet fra den materielle verden. Dette kan den dog 

 ikke. Om vi anstrenger os lige til det fortvilede, vil det ikke lykkes 

 os ved fantasiens hjælp at fremtrylle den mindste flig af et billede, 

 som ikke i detaljer er bundet til sansningerne fra vor egen verden. 



Man studser kanske og gjør indvendinger mod denne paastand. 

 Den er dog lige fuldt korrekt. Thi om man end i sin fantasi søger at 

 danne sig et paradis, dets trær, farver, sjøer, marker etc., er dog trærne, 

 farverne, sjøerne, markerne fra vor egen verden. Det hjælper intet, 

 om den nye stad tænkes omgivet af guldmure eller skinnende af lys 

 og ædle stene. Thi guidet og de ædle stene hører vor gamle jord til. 



Sjælen menes imidlertid at have levet et liv udenfor materien og 



