135 



efter døden at vende tilbage til dette liv. Saa er ialfald teosofernes 

 lære. Hvorfor kan den da ikke bringe os et bud fra dette liv eller 

 danne sig et billede, selv det mindste, uden at være bundet til ma- 

 terien? Enten vi tænker os et trold med to eller syv hoveder, ser vi 

 dog tydelig, hvor trolclet hører hjemme. 



Fantasien leverer derfor intet bevis for sjælens eksistens. Sjælen 

 111 a a nok søges an det steds. 



Kanske i drømmene? 



Jeg skal her ikke eftergaa de forskjellige videnskabelige opfatnin- 

 ger ai søvnen. For det første er jeg dertil ikke kompetent. For det 

 andet har de ingen interesse i nærværende forbindelse. Hvorledes søv- 

 nen opstaar er beslegtet med spørgsmaalet, hvorledes hjertet, nyrerne, 

 leveren, lungerne, milten, maven o. s. v. fungerer. Thi alle disse 

 organer er uafhængige af vor vilje. Indtil videre faar vi nøie os med 

 den forklaring, at de fungerer som alt det øvrige i naturen : i kraft af 

 omstænclighederne. 



Men kan der intet bestemt siges om søvnen ud over det alminde- 

 lige, kan man ikke sige, hvad den e r, kan man dog godt sige, hvad 

 den ikke er. Og søvnen er ikke en dør, hvorigjennem sjælen af 

 og til slipper ud af sit fængsel. Og drømmen er ikke sjælens liv 

 udenfor dette. Det er: drømmene leverer intet bevis for sjælens 

 eksistens. 



Thi drømmene er som fantasien kun et naturprodukt eller en 

 refleksbevægelse af den menneskelige hjerne. 



Man studser naturligvis ogsaa over den paastand og møder op med 

 de vanlige indvendinger om drømmenes oversanselige karakter. Og 

 hundreder staar færdige med eksempler fra sin egen erfaring. 



Det forholder sig imidlertid med disse som med de eksempler, 

 hundreder staar færdige med, naar det gjælder spøgelser : man har op- 

 levet noget, man ikke kan forklare. Saa griber man naturligvis til 

 den usandsynligste forklaring af alle. 



Jeg kan ikke her gaa i detalj eller indlade mig paa vidtløftigheder. 

 Men til gjengjæld skal jeg prøve at tåge oksen ved hornene ved at op- 

 stille spørgsmaalet: har nogen drømt om at have skudt sig selv? 

 Eller at have sku elt et andet menneske, naar man ikke i virkeligheden 

 nogensinde har gjort dette? Eller har nogen drømt om, at solen faldfc 

 ned? Eller at trærne vokste med rødderne op? Nei, det har ingen 

 drømt om. Hvorfor ikke? Fordi det simpelthen er umuligt. Her 



