143 



vil den kunne skaffe ly. Som almindelig regel gjælder da ogsaa, at 

 landsiden af en holme og smaadalene paa dens ryg har det største 

 antal planter, mens sjøsiden er omtrent nøgen, selv om den ikke lige- 

 frem er udsat lor sjøsprøiten. At afstanden fra land ogsaa spiller en 

 ikke uvæsentlig rolle, viser Leiulfsholmen, som trods sin forholdsvis 

 ringe udstrækning tæller det største antal arter (ca. 120), deraf mange, 

 som slet ikke forekommer udenfor dampskibsleden: 



Tjæreblomst (viscaria vuigaris), velluktende nadknap (platantera 

 bifolia) ,prikbladet perikum (hypericum perf oratum), gul fladbelg (latyrus 

 pratensis), smaaklokke (cainpanula rotundifolia), ryllik (achillea mille- 

 folium), blaaknap (succisa pratensis), gjeldkarve (pimpinella saxifraga), 

 engsoleie (ranunculus acris), krathumleblomst (géum urbanum), tæpperod 

 (potentilla tornientilla), asp (populus tremåla), bugtet kløver (trifolium 

 medium) og flere andre. 



Skjønt sjøen i haardt veir fuldstændig vasker over Svartskjær. 

 Yildmændene og Knubben, er de dog ikke fuldstændig blottede for 

 plantevekst. Paa dem alle forekommer en pygmæisk græsart, men dog 

 temmelig sparsomt. Svartskjær, lille Vildmand og Knubben har ingen 

 anden vekst at opvise. For store Vildra an ds vedkommende begynder 

 størrelsen at gjøre sin indflydelse gjældende og ligesaa for Gylteskjær, 

 der har en næsten ligesaa udsat beliggenhed. Der skal et rigtig over- 

 hændigt veir til, før havraaket helt naar over disse temmelig store 

 skjær. Derfor kan store Vildmand mønstre 7 arter og Gylteskjær, 

 som er større, det dobbelte antal. Terneskjær er ved endel grunder 

 udenfor som ved en bølgebryder beskyttet mod den værste brænding, 

 og dette viser sig straks i artsfallet. Skjønt skjæret er mindre end 

 noget af de foregaaende, har det hele 16 arter at opvise, deriblandt 

 endog en solanumart (s. dulcamara). De fremherskende planter er 

 bergknap, fjørekall, kattehale, balderbråa, høimolsyre, smørbuk, fera- 

 hannet arve, storfrytle, stedmorsblomst o. s. v. Selv i disse ugjest- 

 milde omgivelser levede en edderkop-art, humler, fluer og en sommer- 

 fugle-art, den lille vakre blaavinge. 



Af de større holmer kan Langebaae opvise 51 arter, østre Sand- 

 skjær 39. midtre Sandskjær 74, vestre Sandskjær 50, store Buskjær 

 88 og lille Buskjær 72. Som man ser, stemmer disse artstal temrae.- 

 lig godt med skjærenes størrelse. Flest arter opviser store Buskjær, 

 som uden sammenligning er det største. Dernæst kommer midtre Sand- 

 skjær, lille Buskjær, vestre Sandskjær o. s. v. Flere arter skulde man 

 kunne vente paa Langebaae, som baade er temmelig stor og ligger 



