158 



Jeg kom mig dog ud til den lille grastorv, der nu ragede op 

 over våndet som en liden holme, en miniatur. Alt tydede paa at kul 

 det lykkelig og vel havde naaet sin udvikling. Reden bar nemlig tyde- 

 lige spor efter ungernes ophold der. Selve bygverket var i sin ydre 

 form lidt ekstraordinært, idet den dannede en lav afstumpet kegle med 

 en høide af ca. 15 cm. Jeg forsøgte at løfte den op for at tåge den 

 nærmere i øiesyn og tog herunder tag i indkanten. Min forbauselse 

 var ikke ringe, da jeg istedetfor den omfangsrige rede med sin temme- 

 lig solide underbygning, som jeg havde an tåget var nødvendig paa 

 grund af dens fugtige beliggenhed, kun fik den indre del, den med træ- 

 smuld jevnt kalkede redeskaal, forsynet med den sedvanlige af fine rød- 

 der og mos formede kant, i haanden. Under denne kom en ældre 

 komplet rede tilsyne, hvori den første havde ligget. Denne sidste blev 

 nu ogsaa undersøgt og med samme resultat. Ogsaa den var kun en 

 overbygning paa et tidligere aars rede, og denne igjen paa en under- 

 liggende. Ialt viste denne merkelige maaltrostrede sig sammensat af 

 5 over og inde i hinanden byggede reder, der alle bar merker af at have 

 indeholdt unger, men forøvrigt var forholdsvis vel bevarede. 



Der er saaledes al såndsynlighed for at denne eiendommelige hæk- 

 keplads har været benyttet i 5 paa hinanden følgende somre, rimeligvis 

 af samme par, muligens dog delvis af ungfugl, der selv har ligget i 

 en af de underste afdelinger som unger. For hvert aar var den bleven 

 forsynet med helt ny udforing og ny rand, der laa over den gamle, og 

 det ydre var bleven efterjevnet, med mos og fine rødder. 



En maaltrostrede med 2 overbygninger, der altsaa maa have været 

 benyttet i 3 aar, fandt jeg i juni 1900 paa Tvedteraas ved Bergen paa en 

 liden afsats under en lav bergvæg, hvor den laa godt beskyttet og vel 

 skjult. 



Reder med en overbygning er ikke saa ret sjeldne, men jeg har 

 altid kun fundet dem paa marken eller paa bergafsatser. paa steder, 

 hvor de har været godt beskyttede mod veirligets virkninger, hvad der 

 formentlig forklarer, at de har egnet sig bedre for paabygning og ud- 

 bedring end de i trærne beliggende, for sne og regn mere udsatte reder, 

 som af denne grund sjelden benyttes mere end et aar. 



0. J. L.P. 



Serum mod træthed. Træthedsproblemet er et af dem. som dén 

 moderne psychologi og fysiologi har beskjæftiget sig meget med. Som 

 bekjendt kan en fuldt udhvilet mand arbeide, saavel aandeligt som 

 legemligt, paa det mest intensive, men arbeidsydelsen af tager fra time 

 til anden, ved meget intensive anstrængelser endog i løbet af faa 

 sekunder. Trætheden gjør sig gjældende, tilsidst blir den saa stor, at 

 den arbeidende blir tvungen til at unde sig hvile. Nøie at lære at kjencle 

 lovene for træthedsprocessernc, og deraf drage de nødvendige slutnin- 

 ger, er en meget betydningsfuld praktisk opgave for videnskaben, sær- 

 lig med hensyn til spørgsmaalets socialhygieniske og pædagogiske side. 



De fysiologiske merker paa træthed er jo meget vel kjendte, 

 ikke blot de ganske tydelige, som lægmanden straks kan erkjend;*, 

 men ogsaa de lettere tegn, som man ofte kun kan paavise ved 

 hjælp af særegne apparater, ergografer. Den fysiologiske aarsag til 



