Raset paa Ravnefjeld i Loen. 



Af professor Amund Helland. 



I Loenvand faldt der natten inellem den 15de og 16de januar 1905 

 ud en fjeldside, og denne styrtede ned i våndet. Herved reiste der 

 sig en bølge, der var saa høi, at den overskyllede nogle nærliggende 

 gaarde, som ødelagdes, og mange mennesker omkom. 



Ras er ikke sjeldne langs steile fjordsider og fjorddale, men det 

 er den store mængde sten og vandbølgen, som reiste sig og overskyllede 

 beboet land, som gjør raset i Loen til en ulykkelig begivenhed, hvorom 

 beretningen bør opbevares. 



Der omkom ialt 61 mennesker, og af de ulykkei', som har ind- 

 truffet paa landjorden i Norge i den seneste menneskealder, er det kun 

 det store lerfald i Værdalen i 1892, da der omkom 113 personer, 

 som krævede flere ofre. Saa faar vel nævnes sneskredaaret 1868, da 

 omtrent 150 mennesker omkom paa forskjellige gaarde, mest i Nordre 

 Bergenhus amt. 



Landets hele form og naturlige beskaflenhed omkring L o e n- 

 dalen og nabodalene, ligesom i dalene omkring den store J o s t c- 

 d a 1 s b r æ overhovedet, er eiendommelige, og der er talrige gaarde, 

 som er udsatt© for stenskred og især for sneskred, saaledes som den 

 følgende beskrivelse af landskabet vil vise. 



Fra den høie, 1252 km. 2 store Jostedalsbræ, som er den 

 største isbræ paa det europæiske fastland, gaar der ned dale til alle 

 sider, og fra den bølgende sne- og ismark i høiderne gaar der ned 

 bræer i disse dale. Man regner 24 bræer, som gaar ned i dalene, 

 men antallet af mindre bræer, som hænger udover siderne, kan maaske 

 regnes i hundredevis. 



Naturen 1905. H 



