178 



gamle -indgroede skikke og alle slags materielle interesser ; den maa 

 ogsaa kræve stadige økonomiske offere af den bedre situerede del af 

 menneskeheden til .redning for den forarmede. 



Man er nu kommen til den almindelige anskuelse inden medicinen, 

 at dens bestræbelser bør gaa ud paa mest mulig at forebygge 

 sygdommene, og dette gjælder i høi grad, naar talen er om tuber- 

 kulose. Disse saakalclte profylaktiske regler fremmes her ved 

 to fremgangsmaader : ved mest mulig at forbedre individernes sanitære 

 forholde og ved energisk at hindre sygdommens omsiggriben ved 

 smitte. Den sidstnævnte side af sagen er det, vi skal behandle i 

 denne opsats, og vi maa da stille os det store og betydningsfulde spørgs- 

 maal : hvorledes smitter tuberkulosen? 



Den berømte tuberkuloseforsker Koch, hvis navn vistnok er 

 alle læserne bekjendt, fremsatte for nogle aar siden den paastand, at 

 kvægtuberkulosen ikke frembød nogen smittefare for den menneskelige 

 organisme og omvendt. Nu godtgjør imidlertid nye studier og eks- 

 perimenter, hvoriblandt v. Behrings indpodningsforsøg med men- 

 neskelige tuberkelbaciller paa kvæg, samt den omstændighed, at man 

 har konstateret tilfælde af utvilsom overførelse af kvægtuberkulose paa 

 mennesket, at der truer os en stor fare fra kvægtuberkulosens eller, 

 som den populært benævnes, ,.perlesygens" side. 



Ved de nysnævnte Bekringske og andre forskeres eksperimenter 

 ser vi os nu isiand til at konstatere, at saavel hornkvæg som andre 

 husdyr er modtagelige for den menneskelige tuberkelbacils herjinger, 

 omend ikke alle individer og alle i samme grad. Der viste sig ofte 

 meget store forskjelligheder i resultaterne af indpodningerne, idet 

 mange dyr slet ikke blev smittede, mens andre frembød alvorlige 

 symptomer paa sygdommen,.. Dette maa jo dog for en_,deLkunne forklares 

 ved de anvendte bakteriekulturers forskjel i giftighed, ved smittens 

 intensitet og ved de hemmende eller begunstigende omstændigheder, der 

 har influeret paa smitteoverføringen. Noget tilsvarende ser vi jo ogsaa 

 ved den menneskelige tuberkulose. Enkelte faar sygdommen i en mild 

 grad og kan leve uden større ulemper af den i mange aar, mens andre 

 bukker hurtig under for den. Og dog vil vel ingen af den omstændig- 

 hed, at enkelte mennesker er uimodtagelige for smitte, drage den slut- 

 ning, at den menneskelige tuberkulose ikke kan overføres fra det ene 

 menneske til det andet. Her er det utallige faktorer, som øver sin ind- 

 flydelse : smittens intensitet, de naturlige anlæg for sygdommen, or- 



