tagelighed hos kvæg for den menneskelige tuberkulose. Til grund for 

 Kochs paastand laa der imidlertid en clybere videnskabelig over- 

 bevisning, nemlig om artsforskjellen mellem den menneskelige og 

 perlesygebaoillen, og heri ligger den egentlige hovedgrund til uover- 

 ensstemmelsen mellem Kochs og Beh rings anskuelser. 



B e h r i n g mener, at perlesygebacillen og den menneskelige tuber- 

 kelbacil er ganske den samme art, idet de forskjelligheder, som de 

 frembyder overfor hinanden, ikke er konstante, men foranderlige, og 

 at alene overførelsen af bacillerne til en anden art er tilstrækkelig til 

 at udviske forskjellen mellem dem. Saaledes ser v. B e h r i n g i 

 den onistændighed, at det lykkedes ham at immunicere kvæg ved ind- 

 podning af menneskelige baciller mod kvægtuberkulose, og at han 

 kunde frembringe en for kvæg farlig gift, ved at lade en gjed smitte 

 af menneskelige bakterier, et fuldt gyldigt bevis for de to bacilf ormers 

 identitet. Her maa man skarpt skjelne mellem slegtslighed og arts- 

 lighed. Lad os tåge et eksempel fra botaniken. Slegten viola, viol 

 indeholder en hel række arter. Disse viser alle en fælles slegtslighed, 

 men indbyrdes er de adskilte ved faste, bestemte kjendemerker, og en 

 art gaar aldrig over i én anden. Frø af en art giver aldrig en anden, 

 og det lykkes aldrig ved kunstig avl at overføre en art til en anden, 

 trods de mange varieteter. Det samme gjælder ogsaa alle andre arter 

 i dyre- og planteverdenen. Tager vi for os slegten rosa, rosenbusken, 

 saa vecl vi, at den i vore haver er repræsenteret ved en utallig mængde 

 varieteter, hvoraf der hvert aar kommer nye paa markedet. Hvordan 

 forholder det sig nu med disse? Om disse varietetet er aldrig saa for- 

 skjellig i størrelse, farve og lugt, maa vi dog sige, at de tilhører samme 

 art, forsaavidt de er dannede ved kunstig avl af en og i samme stam- 

 form. Saar man frø af en af disse varieteter, faar man kun eksem- 

 plarer af stamformen. Begge disse eksempler viser os bestandigheden 

 af de i naturen optrædendo arter og ubestandigheden af de kunstige 

 varieteter. 



Ligesom viola og rosa repræsenterer bacillus tuber- 

 c u 1 o s i s en slegt, og alle de til denne slegt hørende arter opviser 

 en vis sum af fælles kjendemerker, som betinger deres slegtskab. 

 Disse fælles egenskaber ligger i en vis overensstemmelse i form, vekst 

 paa kunstig næringsbund (,, kultur"), deres forhold overfor f arvestoff er 

 og de sygelige processer, som de fremkalder i det dyriske og menne- 

 skelige legeme, samt endelig de giftstoffer, som de producerer. Paa 



