198 



Men er atomet bygget op a-f elektron, og er det ved disses antal 

 og bevægelsesmaade, at det ene grundstofs atom skiller sig fra det 

 andet, saa maa atomet blive et andet, naar det mister end el af sine 

 elektron. Man maa have en støtte for denne antagelse i radium 

 atomet, som befriet for en del elektron gaar over til helium. Der 

 er endog dem, som mener, at platinaatomerne kan forandres. Lader 

 man nemlig en elektrisk gnist slaa over mellem to platinatraade :■ 

 destilleret vand, saa erholder man platina i våndet i en eiendommelig 

 form. Man har vanskelig for at tro, at det er opløst, da man ikke 

 iagttager nogen forandring af våndets kogepunkt, frysepunkt eller dets 

 dampspænding. I denne tilstand kan platina ligesom fermentet 

 mycoderma aceti overføre alkohol til ediksyre. Disse egenskaber 

 hos colloidal platina, som det kaldes, har bragt mænd som G. 1 e B o n 

 til at tro, at platinaatomerne har undergaaet en forandring. 



Og de frigjorte elektron driver de om i eterhavet, eller opløses de 

 heri og forsvinder, som snefnokkene smelter i vand. 



Det som forgaar maa ogsaa have en tilblivelse. Af eteren fremgaar 

 atter elektron, og disse grupperer sig igjen Ul nye atomer. Astronomen 

 Sir NormanLockyer har vist, at i de hvideste stjerner findes kun 

 faa spektrallinjer. Sirius og x i Lyren f. eks. bestaar næsten udeluk- 

 kende af vandstof. I de røde stjerner, som er begyndt at afkjøles, 

 træder andre grundstoffe frem. De kemiske grundstoffe, siger Lockyer, 

 er. ligesom planter og dyr produkter af evolutionen. 



Som elektron strømmer stoffet ud fra eteren, og til eteren vender 

 det tilbage. Underlig som denne strømning er ogsaa det grundstof, 

 hvorfra strømningen gaar ud. Fin og let er eteren, saa jorden og de 

 andre himmellegemer seiler gjennem den uden merkbar modstancl, 

 men paa samme tid maa den være fastere end staal, da den kan befordre 

 de hurtige lyssvingninger. 



Der er alligevel nok af dem, som ikke føler sig tilfreds med den 

 forklaring, at elektricitet er eter og det, hvoraf atomer bestaar. De vil 

 endnu nærmere tilegne sig forstaaelsen af elekticiteten, og samtidig 

 kræver de forklaring paa, hvordan der kan opstaa kondenserende 

 kræfter i en ensartet eter. Det er ikke smaating, det dreier sig om. 

 Bare ved fortsetning af et gram radium er der medgaaet saa meget 

 energi, at om den kunde frigjøres og bruges, vikle man med den kunne 

 løfte den samlede engelske flaade til Mont Blancs top. 



