204 



føringen op til mere end 41 pct. af den normale, og saa har vi atter 

 igjen i november en yderligere formindsket nedbørmængde og en mid- 

 deltemperatur mere end 1 gr. lavere end normalen. Temperaturens 

 stigning igjen i december retter ikke paa forholdene, da jordbunden 

 paa denne aarstid er frossen, og nedbøren for den allervæsentligste del 

 kommer i form af sne, som bliver liggende. 



Endelig maa ogsaa følgende omstændighed tåges med i betragt- 

 ning. I de regnfattige sommermaaneder er jordbunden i lavlandet, 

 selv under de der forhaandenværende gjennemsnitlig normale tempera- 

 turforhold, blevet saa udtørret, at den senere, i og for sig særlig spar- 

 somt, indtræffende nedbør i høiere grad end sedvanlig er blevet opsugat 

 af de øvre jordlag og saaledes tilførselen til vasdragene yderligere for- 

 mindsket. 



Af hvad ovenfor er anført, vil det formentlig fremgaa, at den i 

 den forløbne vinter optrædende vandmangel i det sydøstlige Norge i 

 det store og hele tåget finder sin forklaring i fjoraarets for disse dele 

 af landet eiendommelige meteorologiske forhold. 



Hvorfra stammer kjævhændthed? 



Eu fysiologisk studie. 

 Af L. Katscher i „Himmel und Erde - '. 



Ved alle vigtigere foretagender foretrækker mennesket at benytte 

 høire haand for venstre. Med høire haand holdes sverdet, verktøiet, 

 pennen, med den hilser man, og den blir benyttet til gestikulering 

 o. s. v. Høire plads er terespladsen. En keitet person kaldes i Tysk- 

 land og Frankrig en „kjævhændt" , og i flere andre sprog er ,,klod- 

 sethed" ensbetydende med „kjævhændthed", det engelske sinister 

 (= uheldig, vrang) betyder paa latin „kjævhændt". 



Kort før sin død skrev Thomas Carlyle: „ Hvilken mer- 

 kelig foretrukken rolle spiller dog ikke den høire haand inden hele 

 menneskeheden ! Sandsynligvis har vi her at gjøre med den absolut 

 ældste menneskelige indretning. Jeg er nysgjerrig efter at vide, om 

 der overhovedet findes noget folk, som ikke gjør nogen forskjel paa de 



to hænder — ■ Hvorfor nu just den høire er bleven valgt, er et 



uløseligt spørgsmaal, som det ikke lønner sig at opkaste, med mindre 



