218 



verk) ikke indladt sig paa at gaa tilbunds og søge en mekanisk: 

 forklaring af fæncmenerne ; derimod har han paavist, at en saaclan 

 forklaring af de elektriske fænomener er mulig, og det ikke paa en, 

 men paa mange maacler. 



Ogsaa i sidste kapitel, som handler om elektrodynamik, paavises 

 den store indflydelse, som Maxwells teori har havt paa senere 

 undersøkelser. H. G. 



Mindre meddelelser. 



Den første jordskjælvsmaaler. Da man nu her i Norge har 

 faaet den første selvregistrerende jordskjælvsmaaler, kan det maaske 

 have sin interesse at høre, at allerede saa tidlig som i aaret 136 f. Chr. 

 har man i Kina havt en jordskjælvsmaaler, ved hvilken man forsøgte 

 at bestemme jordskjælvenes retning. Dette apparat, som ligner 

 enkelte apparater, der endnu tildels benyttes ved italienske jord- 

 skjælvsstationer, angives at være konstrueret af en mand ved navn 

 C h i o c h o. Saa vidt vi nu ved, er dette den første jordskjælvs- 

 maaler ; men den mulighecl er naturligvis ikke udelukket, at man ved 

 et mere indgaaende studium af den gamle kinesiske litteratur kan 

 finde etterretninger om endnu ældre apparater. 



C. F. K. 



Guldforekomsterne i det nordlige Finland. Det guldførende 



strøg i Finmarken hænger sammen med tilsvarende strøg i Finland, 

 hvor man siden 1869 har vasket ud af elvegruset for 1385984 finske 

 mark, altsaa med et rundt tal for 1 million kroner. I det hele kan 

 dog arbeidet ikke siges at have været lønnende, og i de senere aar 

 har kun ganske faa personer fra selve de guldførende egne været 

 op tåget med guldvaskning om sommeren. 



Direktøren for den finske geologiske undersøgelse gav forrige 

 aar ved den tekniske og hygieniske kongres i Kjøbenhavn nogle med- 

 delelser om ,^Guldfynden i finska Lapmarken", som er de nyeste op- 

 lysninger, der foreligger. Efter ham maa de guldførende grus- og 

 sandlag i finsk Lapmarken nu betragtes som udtømte i det hele og 

 store seet. Guldgekalten i det bearbeidede grus har været anslaaet 

 til 2 gr. pr. hver 1 m. a (hos os ved Sargijok til l J /2 til 2 gr.). 



Interessen for Lapmarkens guid fik ny vekst i 1898, da en 

 grubearbeider fandt det ædle metal i fast fjeld, nemlig en saa- 

 kaldt „pocket" eller „lomme", i en jernertsrig kvartsaare. Der har 

 siden været igang ivrige forsøgsarbeider; men det økonomiske resultat 

 har været lidet tilfredsstillende. Mægtigheden af gangene har været 

 omkring 1 / i m. og guldgehalten jevn 1 til 3 gr. pr. ton. (Antagelig 

 maa man, for at drift skal lønne sig, have omtrent 15 gr.). For 

 geologerne har grubedriften bragt. den overraskelse, at fjeldgrunden 

 viste sig i høi grad forvitret; overalt ellers i Finland har man nemlig, 



