219 



som paa den skandinaviske halvø fun det, at forvitringsprodukter, som 

 kunde have eksisteret forud, var bortsopede under istiden. Her oppe 

 derimod var fjeldgrunden ofte fuldstændig opldst til grus indtil en 

 dybde paa omkring 10 m. Ovenpaa dette ældgamle forvitringsgrus 

 ligger en mægtig moræne fra istiden. Isbræernes transporterende 

 virksombed har været merkværdig liden; en bestyrkelse herpaa finder 

 man deri, at materialet fra ertsgangene ofte kun viser sig at være 

 fort nogle tiere af meter i nordøstlig retning. H. R. 



Becquerel straalernes virkning paa dyr og bakterier. An- 



gaaende radiu m s indvirkning paa høiere og lavere organismer har 

 der været gjort mange undersøgelser og været skrevet adskilligt baade 

 videnskabelig og populært. Nu har man ogsaa begyndt at eksperi- 

 mentere med andre, saakaldte radioaktive legemer (stoffer, der 

 virker som radium), som f. eks. radiobly, polonium, uranmineraler, 

 samt med substanser, paavirkede af radium, f. eks. sølv og palladium, 

 for at bringe paa det rene deres virkning paa høiere og lavere orga- 

 nismer. I „Zeitschrift f. allgemeine Physiologie" offentliggjør saa- 

 ledes dr. H. v. B a e y e r i Munchen endel saadarme forsøg. Det viste 

 sig, at naar bakterier ca. et døgn blev udsatte for saadanne „radioaktive'' 

 stoffers indvirkning, mistede de sin evne til at formere sig eller gik 

 totalt tilgrunde. Dette er af praktisk betydning, da de radioaktive 

 og af radium paavirkede stoffer er betydelig billigere encl radium- 

 præparaterne. 



Paa huden af høiere dyr og mennesket formaaede dog disse radio- 

 aktive stoffer ikke at gjøre nogen indvirkning, selv om de i 10 timer an- 

 bragtes paa den med heftplaster. Et stykke sølv laa saaledes hele 8 

 timer i øret paa en kanin udenat frembringe nogen forandring. 



Diamanter i fast fjeld i Australien. Diamond Fields Advertiser, 

 Weekly edition, 15de novbr., hvoraf der er sendt os et udklip, inde- 

 holder en mineralogisk nyhed, som, hvis den bekræfter sig, maa 

 betegnes som særdeles interessant. Den er meddelt af A. R. Pike 

 i New South Wales. I et granitdistrikt ved Copeton, hvor gruset 

 allerede tidligere var bekjendt som diamantførende, har man truffet 

 en basaltisk (doleritisk) masse, der indeholder enkelte klare diamanter. 

 Den basaltiske bjergart er delvis serpentiniseret og forvitrer let, naar 

 den har ligget en tid i det frie. Det er endnu ikke bragt paa det rene, 

 om den optræder som en gang, eller om den udfylder et kraterlignende 

 hul, som de sydamerikanske diamanters modersten. 



Karpekultur Og faareavl. Fra Europa er karpen bleven indført 

 til Nordamerika, hvor den formerede sig meget hurtigt, den blev dog 

 længe lidet paaagtet i sit nye hjem. Heri skede der dog pludselig en 

 forandring, da det viste sig, at den stod i et høist eiendommeligt og 

 uventet forhold til udbredelsen af en af det tamme faars slemmeste 

 sygdomme „vassygen"' eller leveriktesygen. Med husfaaret er denne 

 sygdom bleven udbredt over hele Europa, endvidere til Grønland, 

 Nordamerika, Ægypten, Australien o. s. v., og den forekommer ikke 



