222 



kan eventuelt afveksle med smaa huller. Ved kraftigere skadelig ind- 

 virkning opstaar der større sprækker, parallelt med sidenerverne. De 

 naar i værste fald helt til bladets rand, og i dette tilfælde gaar hele 

 bladsømmen tilgrunde. Dette er af speciel betydning, da en saadan 

 bortfrysning af blaclranden aldrig kan skyldes vinden, der kun frem- 

 bringer rent mekanisk virkning ; vinden kan heller ikke frembringe 

 brune pletter paa bladene. Begge disse slags beskadigelser maa altsaa 

 holdes ude fra hinanden. 



Ifølge prof. Fr. Thomas spiller vinden en meget vigtig rolle 

 ved den slags molest paa bladene, ja, den er endog efter hans paa- 

 stand en ganske uundværlig faktor i processen, og den mest fremskredne 

 grad af misdannelse hos bladene opstaar, naar begge faktorer, vind og 

 frost arbeider sammen. Han fastslog ved omhyggelige undersøgelser, 

 at selv udvoksne blade lettere sønderrives i frossen end i ufrossen til- 

 stand. Naar han førte en præparernaal let henover bladene af en 

 primula, reves de let istykker, naar planten iforveien havde været 

 udsat for kulde ; var de derimod ufrosne, taalte de meget mere. 



Et sidestykke til denne planternes ømfindtlighed i frossen tilstand 

 har vi utvilsomt hos os selv; et slag over en frossen haand smerter 

 ganske anderledes end over en normal, selvfølgelig forudsat at forfrys- 

 ningen ikke er naaet saalangt, at haanden er følesløs. 



Ifølge Schlechtendals nævnte arbeide kan man ogsaa paa 

 fossile blade undertiden se beskadigelser af frost. De paa disse for- 

 steninger optrædende typiske pletter og rifter beviser, at der i miocen- 

 tiden er forekommet frost, sandsynligvis da en forløber paa den sig 

 nærmende istid. (Prometheus). 



Bkp. 



Selvantændelse af hø. Før har man ment. at høets selvantæn- 

 delse skyldtes indvirkning af bakterier, hvilket imidlertid ikke er ble- 

 ven bekræftet ved eksperimenter. To hollandske forskere, Bock- 

 h o u t og de V r i e s, har nu havt anledning til at foretage tempera- 

 turmaalinger paa hø, som man frygtede for vilde antænde sig selv ; 

 dette udførtes paa den maade, at man førte et tyndt udtrukket jernrør 

 ind i de mest kritiske steder af hødyngerne og skjød et maksimums- 

 termometer paa en jemtraad ind i røret. Man fik da temperaturer paa 

 ikke mindre end optil 96 gr. C. Denne høie temperatur viser, at bak- 

 terier ikke kan være virksomme ved antændelsesprocessen, og man har 

 i tilslutning hertil erfaret, at hø, der er steriliseret, altsaa gjort bak- 

 teriefrit ved vanddampe, naar det anbringes i et eget, dertil indrettet 

 apparat, ved tilførsel af varme og fugtighed undergaar netop de samme 

 kemiske forandringer og det samme farveskifte som andet selvantændt 

 hø ellers gjør. Selvantændelse maa da foregaa paa grund af hidtil 

 ukj endte, kemiske virkninger og bakteriers medvirken være ude- 

 lukket. (Prometheus). 



Bkp. 



Nyt ultramikrosKop fra firmaet C. Zeiss i Jena. Læserne ved, 



at naar en bundt solstraaler trænger ind i et mørkt rum gjennem en 

 smal aabning, vil alle de smaa støvpartikler, der svæver frit omkring 

 i luften, blive synlige, naar de befinder sig indenfor straalebundtens 



