259 



1880— 81,Kabelvaag 1881—85 og Vardø 1880—86. I heft© 3 er der 

 tillige meddelt høivandsobservationer i Hammerfest 18de aug. 1882 til 

 15de novbr. 1882 og og 7de mai 1883 til 31te juli 1883 samt Karlsø 

 16de juni 1884 til 29de septbr. 1884. Hefterne indeholder tillige en 

 foreløbig bearbeidelse af observationsmaterialet for de nævnte sta- 

 tioner. I hefte 6, udgivet i 1904, har kommissionen meddelt „resul- 

 tater af vandstands-observationer paa den norske kyst", og de vigtigste 

 af disse resultater skal meddeles i det følgende. I dette hefte er 

 obsex-vationerne fra alle de nævnte stationer med undtagelse af Trond- 

 hjem og tillige for Bodø og Fineide i bunden af Skjerstadf jorden i 

 Salten — paa disse 2 stationer blev registrerapparatet opsat henholds- 

 vis i 1895 og 1896 — beregnet efter et af prof. G-. H. Darwin udar- 

 heidet skema med et dertil hørende beregningsapparat. Nærmere 

 at gaa ind herpaa ligger udenfor dette tidsskrifts ramme. Kun saa- 

 nieget skal nævnes, at man efter denne metode tænker sig den hele 

 flodbølge sammensat af en række bølger, som hver med sin høide og 

 sin hastighed bevæger sig henover havet. Gik jorden i en cirkel om 

 solen og maanen i en cirkel om jorden, begge i planer, som falder sam- 

 men med jordens ækvatorplan, vilde der kun optræde 2 bølger, den 

 ene fremkaldt af maanen, den anden af solen, og de vilde bevæge sig 

 med en vinkelhastighed af henholdsvis 29° og 30° i timen eller med 

 andre ord, den ene vilde have en periode af et halvt maanedøgn, den 

 anden af et halvt middelsoldøgn. Nu er maanedøgnet gjennemsnitlig 

 50 minuter længere end et middelsoldøgn, eller, hvad der kommer ud 

 paa det samme, maanen kulminerer gjennemsnitlig 1 time senere end 

 solen for hver 1.2304 dag efter nymaane. Paa grund heraf vil disse to 

 bølger som regel ikke indtræffe samtidig ; men to gange i maaneden, 

 nemlig omkring fuld- og nymaane vil de gaa sammen, og man har da 

 den høieste flod — springflod — , omkring første og sidste kvarter vil de 

 direkte modvirke hinanden, idet da solfloden falder sammen med maane- 

 ebben ; man har da den laveste flod ■ — ■ nipflod. 



Men nu bevæger hverken jorden eller maanen sig i cirkler, men 

 i ellipser; deres baneplaner falder ikke sammen, men danner en vinkel 

 paa ca. 5°, og jordbanens plan danner en vinkel paa 23^° med jordens 

 ækvatorplan. Dette bevirker, for kun at holde os til de to nævnte bøl- 

 ger, at springfloden er desto større, jo nærmere maanen er jorden, 

 desto mindre, jo længere den er fra jorden, og floden blir allerstørst, 

 naar ny- eller fuldmaane indtræffer samtidig med, at maanen er i sit 



