268 



overfladen af alle gjenstande, som findes paa jordens overfiade. 

 Vegten af elet støv, som i løbet af 24 timer falder paa 1 kva- 

 dratmeter i Paris, veksler mellem 2 — 9 mgr., regner vi gjennem- 

 snitlig 4 mgr. svarer det for en flacle af Champ de Mars' udstrækning 

 (ca. 500,000 kvadratmeter) til omkring 2 kg. Eegner vi, at luften pr. 

 "km. 3 indeholder gjennemsnitlig 6 mgr. støv, og vi regner et luftlag paa 

 5 m.s tykkelse, vil dette over Champ de Mars indeholde 15 kg. støv — 

 et ligetykt luftlag over hele Paris vil indeholde flere hundrede kg. — 

 Inde paa prærierne, langt borte fra menneskelige boliger, er støv- 

 mængden betydelig mindre. 



I Notre Dames taarn, cl. v. s. i en høide af 60 m., hvor der ikke 

 paa mange aar havde været folk, fandtes et omtrent 1 mm. tykt støvlag, 

 som viste sig at have det atmosfæriske støvs sammensætning, d. v. s. 

 ca. 32 pct. organisk stof og 62 pct. aske. Denne sidste bestod af 9 pct. 

 i vand opløselige stoffe*, 24 pct. der var opløselig i saltsyre samt 34 pct. 

 residium, væsentlig indeholdende kisel. Lignende resultater har man 

 fundet paa andre høitliggende steder. Støvkornene er gjennemgaa- 

 ende 0.01 — 0.001 mm., og asken udgjør omkring 75 pct. af det hele. 



En anden maade at undersøge atmosfærens støvmængder paa, er 

 at samle regnvandet, dampe våndet bort og undersøge resten. Man 

 fandt paa denne maade t. eks. paa observatoriet Sainte-Marie-du-Mont 

 den Iste, 10de og Ilte juni 1875 i en liter vand 23 — 75 mgr. I Paris 

 23 — 172, og man har fundet lige op til 421 mgr. Eesiduet efter for- 

 dampning af våndet er graasort, mens det, man samler ude paa land-t, 

 er ganske hvidt, det indeholder forresten altid mineralske og organiske 

 stoffe i samme forhold. 



De store kantede snefokker, der hvirvler rundt i luften, før de 

 falder til jorden, er endnu bedre støvsamlere end regndraaberae. 

 Tissa n' dier fandt i den sne, der faldt paa toppen af Notre Danie- 

 taarnet i Paris i 1875 mellem 56 — 118 mgr. støv pr. liter smeltet sne- 

 vand, mens han ude paa landet kun fandt 48 — 104 mgr. pr. liter. Der- 

 som det har sneet en tid, blir støvholdigheden, som man kunde vente 

 det, mindre, t. eks. 16 — 24 mgr. Det støv, man f aar af sneen, er i 

 almindelighed graaligt. 



Ved at analysere asken af det atmosfæriske støv har man opdaget 

 en række metalliske stoffe, først og fremst jern. 



Dersom man bringer en sterk magnet i berøring med det støv, 



