274 



fjærformer. Salpetersur ammoniak afsætter sig ofte i klaser af kors- 

 eller sverdformede krystaller, t. eks. ved afdampning af en draabe sne- 

 vand. Man kan ikke eftergjøre disse krystallisationer, selv om man 

 tager meget tynde opløsninger af saltene, og selv om man varierer for- 

 dampningsmaaden ; eler danner sig ved disse forsøg kun ensformede 

 forgrenede krystaller omkring en midtstamme, eller enkeltliggendo 

 j)rismeformede. T i s s a n d i e r mener, at den eiendommelige udkry- 

 stallisering af atmosfærisk vand skyldes et organisk stof, som findes 

 opløst i regn og snevand i større eller mindre mængde, og i virkelig- 

 heden forholder det sig saa, at dette vand altid ved inddampning giver 

 et bundfald, som ligger som et haardt, skjørt belæg rundt karrets 

 \ægge, ganske som koaguleret eggehvidestof. 



De salpetersur e ammoniakkrystaller er let kj endelige paa deres 

 opløselighed i alkohol og derved, at de ved ophedning dekomponeres 

 uden at efterlade noget residuum (rest). Dette salt dannes i luften af 

 ammoniak og salpetersyre. 



Svovlsurt natron udkrystalliser i form af firkantede prismer ; lader 

 man en snefnok falde ned i en overmættet opløsning af svovlsurt na- 

 tron, krystalliserer saltet øieblikkelig ud. Det samme gjælder om det 

 salpetersure ammoniak. Det svovlsure natron findes ikke saa regel- 

 mæssig som ammoniaknitratet, der er mere udbredt. G e r n e z har 

 vist, at det ikke bare er snefnokker eller større støvkorn i luften, der 

 fremkalder krystallisation i en overmættet natriumsulfatopløsning, men 

 næsten alle de partikler, der findes i luften har den samme evne ; man 

 slutter deraf, at de alle maa indeholde smaa mængder sulfat, om end 

 disse med de kemiske metoder vanskelig lader sig paavise. Natrium 

 i form af sulfat (svovlsurt salt) fineler man i de mineralske vande, i 

 regnvand, i havvand og jordbunden; cia det har en tilbøielighed til at 

 krystallisere ud paa overfladen af porøse legemer i ganske fine smaa- 

 dele, skal der blot den svageste vindstød til for at rive disse smaadele 

 løs og bringe dem til at slaa sig ned paa alle de legemer, der kommer 

 i deres vei ; den blotte fordampning i fri luft af vand, som indeholder 

 natriumsulfat, kan derfor være en af aarsagerne til dette salts tilstede- 

 værelse i luften. Det samme gjælder for alle legemer, som er opløse- 

 lige i vand, man har paavist det t. eks. med jernklorid, idet man holder 

 en opløsning af dette salt ved temperatur, som ligger under koge- 

 punktet. Men der er ogsa,a andre grunde til natriumsulfatets tilstede- 

 værelse i luften. Svovlvandstofgas omsættes let i luften til svovlsyre, 



