298 



% eir paa et ungt stadium positiv-heliotropiske. Senere bliver 

 de negativ-heliotropiske og konger sig tæt incltil muren, hvorunder 

 deres blivende befæstelse lettes ved hjælp af hefterødder. Paa samme 

 maade er den negative heliotropisme vinranken og mange andre plan- 

 ter behjælpelig med at finde støtte. 



Ganske afvigende forholder det sig med bladpladerne paa de fleste 

 løvtrær, som indtager sin faste lysstilling paa tvers for retningen 

 af det mest intense dagslys, hvorved bladstilkene medvirker ved til- 

 svarende krumninger og dreininger. I de fleste af de hidtil nøiere 

 undersøgte tilfælde fuldbyrder bladstilken ved hjælp af sin positive 

 heliotropisme bladpladens „grove indstilling" , mens denne selv ved 

 sin transversal-heliotropisme bevirker den „finere indstilling" i den 

 faste stilling til lyset. Dog kan i visse tilfælde ogsaa bladpladens 

 rettende virkning (monstera deliciosa, begonia discolor) eller samme 

 hos bladstilken træde i forgrunden. 



Mange planter i solrige klimaer indstiller sine bladplader paral- 

 lelt efter lysstraalernes midtre retning for at forebygge den skadelige 

 indvirkning af den altfor kraftige sol. Meget iøinefaldende er dette 

 hos addre eksemplarer af de nyhollandske febertræ (eucalyptus), mens 

 dette træ i yngre alder, saalænge det vokser i skyggen af andre trær, 

 frembringer transversal-helitropiske blade af forskjellig form. Ogsaa 

 den tyske flora indeholder den slags eksempler, hvoraf den saakaldte 

 kompasplante (lactuca scariola) er det mest karakteristiske. Alle 

 denne plantes løvblade er i sterkt solbeskinnede trakter temmelig nøi- 

 agtig orienterede i meridianens retning. 



Men der gives ogsaa planter, der i sine deles vokstretning forhol- 

 der sig ganske eller næsten indifferente overfor lyset. Til de først- 

 nævnte hører den paa løv- og naaletrær snyltende mistelten (viscum 

 album^, hvis skud spreder sig i alle retninger over trækronerne, des- 

 uden mange traadsoppe, mens mange rigere leddede soppe, f. eks. de 

 stilkede frugtlegemer af clavieeps purpurea, vender sig energisk mod 

 lyset. 



Af særlig interesse er det faktum, at et og samme organ under 

 forskjellige udviklingsstadier kan forholde sig afvigende overfor lysets 

 virkning paa retningen. Dette omtalte vi allerede om efeuens ranker. 

 Paa lignende maade forholder det sig med blomsterstilkene af linaria 

 cymbalaria, der klatrer op over klipper. Denne plante vender de 

 unge blomster med deres fine stilke mod lyset og sænker i modsætning 

 hertil de modnende frugter ned i fjeldrevnerne. 



