310 



alkohol og kulsyre? Man havcle nok iagttaget, at gjæringen ledsage- 

 des af et skum eller et bundfald, men en nærmere undersøgelse heraf 

 var jo ikke mulig, før mikroskopet blev opfundet. 



Ved dettes hjælp kunde saa den hollandske læge L e u w e n h o e k 

 i 1680 paavise, at dette bundfald bestod af smaa egf ormede eller 

 runde kugler, hvis egentlige natur han dog ikke kunde bestemme. 



Den af italieneren Fabroni i 1787 fremsatte anskuelse, at gjæ- 

 ren var et slags planteeggehvide i lighed med kornarternes gluten eller 

 kleber, og at gjæringen var en ren kemisk indvirkning af dette stof 

 paa sukkeret, blev den herskende opfatning i de følgende 50 aar. 



Hvor interessant end denne opfatning var for sin tid, saa op- 

 fordrede den dog ikke til en nærmede mikroskopisk undersøgelse af 

 gjæren. 



Vistnok udtalte Erxleben i 1818, at gjæren var en organisme, 

 som idet den vegeterede fremkaldte gjæringen, men elet var en mere 

 tilfældig bemerkning, og et par forskere, som omkr. 1820-aarene under- 

 søgte gjæren mikroskopisk, antog den for at være en dyreorganisme. 



Først i 1836 paavist© franskmanden C ag ni ard de Latour 

 og tyskeren Schwann at gjæren var en liden planteorganisme, en 

 sop, som i sin udvikling ligned? flere andre lavere planter, som man 

 paa den tid havde kjendskab til. Disse forskeres banebrydende arbei- 

 der gav i de nærmest følgende aar ogsaa stødet til en række andre 

 undersøgelser over gjærsoppens liv og udvikling, undersøgelser, som 

 ved siden af de mange rigtige iagttagelser dog ogsaa bragte mange 

 urigtighecler, særlig angaaende gjærens formering. 



De senere arbeider over gjærsoppens morfologi og fysiologi, særlig 

 af M e y e n, cl e B a r y, E e e s, B r e f e 1 cl og sidst, men ikke mindst, 

 af den berømte danske forsker E. C. Hansen (Carlsberg labora- 

 torium) bar udvidet kjendskabet til gjærsoppenes natur og virksom- 

 hed i betydelig grad, men det ligger udenfor denne artikels ramme 

 at gaa nærmere ind herpaa. 



Saaledes var man da efterhaanden kommen til den erkjendelse, 

 at alkoholgj æringen bestaar i sukkerets omdannelse til alkohol og kul- 

 syre og bevirkes af mikroskopisk smaa, lavtstaaende (o : enkelt sam- 

 mensatte) planter, som vi kaldeer gjærsoppe. 



Men den altid søgende menneskeaand nøiecr sig ikke med denne 

 viden; ■ — allerede langt tilbage i tiden forsøgte man at klargjøre sig, 

 hvorfor og hvorledes gjæren bevirker denne omdannelse af 

 sukker til alkohol. 



