314 



Endviclere forsøg af P a s t e u r, Claude Bernard og især 

 Lechartier og Bellamy fra midten af 1870-aarene med opbe- 

 varing af forskjellige frugter eller klbrofylholdige plantedele uden 

 surstoftilgang, — da dannedes ogsaa alkohol, selv om man ikke kunde 

 paavise tilstedeværelsen af gjærsoppe. 



Selv om flere af disse forsøg paa grund af bakteriologiens davæ- 

 rende standpunkt ikke byder fuld sikkerhed for, at der ikke fandtes 

 levende mikroorganismer tilstede, saa har dog nyere forsøg 1 ) vist, at 

 der virkelig kan dannes alkohol i de forskjelligste planter og plante- 

 dele baade med og udeu tilgang af surstof, fordi de indeholder et alko- 

 holdannende enzym, og uden at det med nutidens bakteriologiske tek- 

 nik har været muligt at paavise tilstedeværelsen af levende mikro- 

 organismer. 



Et lignende enzym er ogsaa paavist i forskjellige dyriske organer, 

 hvorved forklares det indhold af alkohol, som Bech a m p (1872) o. a. 

 har fundet i dyreorganismen. 



Det lykkedes dog ikke, trods alle anstrengelser, at isolere et saa- 

 dant alkoholdannende enzym før 1897; i dette aar fremkom professor 

 ved landbrugshøiskolen i Berlin E. B u c h n e r med beviset for, at 

 der virkelig eksisterer et saadant enzym, som han kaldte z y m ase. 



Man vil forståa, at det ikke har været en saa ligetil sag at paavise 

 eksistensen af dette enzym, naar man hører den fremgangsmaade, som 

 maa anvendes. Det gjælder først og fremst at faa de enkelte gjær- 

 celler, hver cellevæg altsaa, iturevet, thi zymasen findes opløst i selve 

 cellesaften, og for at faa denne frem, maa ce.llevæggen sønderrives. 

 Det er altsaa ikke med zymasen, som med mange andre enzymer, som 

 simpelthen kan udtrækkes af de levende celler med vand. Gjærcellen 

 holder meget fastere paa sin zymase end som saa. Denne sønderriv- 

 ning opnaar man ved omhyggelig og temmelig længe at rive gjæren 

 med sand og kiselgur i en morter, hvorved man faar en deigagtig, 

 plastisk masse. 



Undersøger man lidt af denne masse under mikroskopet, kan man 

 overbevise sig om, at pra,ktisk talt alle gjærceller er iturevne, hvis 

 man har revet længe nok . 



Massen anbringes saa i en pose af sterkt, tæt tø i og underkastes 

 i en sterk, hydraulisk presse et tryk, som langsomt øges til ca. 300 



l ) Særlig af God le w ski og St. o kl asa. 



