326 



nørs handlemaade gik det tilbage med rivende fart. Det sidste gode 

 aar var 1863. I den senere tid er det dog atter kommet paa f ode. 

 Idetmindste opgives Oeylonfiskeriet 1890 at møde med en flaade paa 

 193 baade, mens eler samtidig fra den indiske kystside mødte 44 baade. 



Man har mange udtalelser om det brogede liv, som rører sig paa 

 kysterne, naar fisketiden nærmer sig. Da reiser der sig lange rækker 

 af bambushytter, og alle slags folk strømmer til : Handlende og dyk- 

 kere, gjøglere, danserinder, prester — kort, den ellers øde kyst er 

 forvandlet til en folkefyldt by. 



Naar dykkeren springer ud, er han helt nøgen, kun har han en 

 kurv om livet til fangsten og en kniv i hænderne til at skjære muslin- 

 gerne løs med. Undertiden bliver dykkeren saa anstrengt, at blodet 

 strømmer ham ud af næse og mund. En sygdom i øienlaagene faar 

 alle dykkere. Mens arbeidet varer, staar der en flok troldmænd, 

 „haibesværgere", paa stranden; men et bedre værn mod haierne end 

 disses fagter er den brusen, som de mange dykkeres fald i havet frem- 

 bringer. 



Baadene kunde i blomstringstiden faa 20 — 30,000 muslinger. 

 Disse blev bragt til land og de fleste aabnet paa stedet, dog blev adskil- 

 lige tusende lagt hen i afdelte rum, hvor de efter nogle dages forløb 

 gik i forraadnelse og derved aabnede sig af sig selv. Denne raadne 

 dyremasse gav naturligvis en ulidelig stank, som fremkaldte pest og 

 farsot. „Skibene seilede tit hjem", skriver en gammel bog, „med flere 

 syge folk end perler." Endnu i aaret 1890 taler en engelsk viden- 

 skabsmand om „den velkj endte lugt af raadne østers, som man allerede 

 merker helt ud over sjøen." 



Ogsaa ved Kina og Japan findes der mange perler. Allerede 

 Marco Polo omtaler den kinesiske fangst. 



I den persiske havbugt har der ogsaa været drevet perle- 

 fangst fra ældgamle dage. Retten dertil eies nu af sultanen af Maskat, 

 som mod en ringe aarlig afgift giver europæeme lov til at fiske. Der 

 møder da ogsaa mange folkeslags skibe, og udbyttet regnes for over 

 7 millioner kroner aarlig. Naar dykkeren springer ud, 

 klemmer han næseborene sammen med en hornklemme. Fienden er 

 her ikke særlig haien, men tillige den uhyggelige sagfisk, som bliver 

 14: — 15 fod lang med en 6 fod lang sag. Sagfisken er kjendt som et 

 frygteligt dyr, der støder sin sag i store hvaler — hvormeget farligere 

 maa den da ikke være for en stakkels nøgen dykker! 



