339 



kun forbigaaende berørte bladets overside, eller som ikke var tjenligt 

 til plantens ernæring, saa aabner de lukkede bladhalvdele sig snart 

 paany. Men hvis det legeme, der foraarsager pirringen, er et levende 

 væsen, eller man under et forsøg anvender kjødstykker eller egge- 

 hak, der bringer planten godt næringsstof, saa udskiller fordøielses- 

 kjertlerne i rigelig mængde en sur, slimet vædske, rig paa et for- 

 døielsesensym. Bladhalvdelenes konvekse krumning mindskes her- 

 under stadig, saa at de tilslut ligger fladt paa hinanden. Nu gaar der 

 længere tid hen, førend bladhalvdelene igjen aabner sig; sandsynligvis 

 sker dette først, naar fordøielsesprocessen er afsluttet. 



Fig. 13. Længdesnit gjennem den nedre del af „følerbørste" hos dionaea 



muscipula; p parenchymatisk postament hos børsten; g led, der modtager 



pirringen; t taffelformige celler over leddet; c strakte endeceller hos børsten 



(Haberlandt). 



Stor lighed med de ovenfor beskrevne løvblade af dionaea har 

 samme hos aldrovandia vesiculosa, en plante, der hører hjemme i 

 Europa og Australien, og kun forekommer sporadisk i Tyskland. Hos 

 denne rodløse vandplante er bladene specielt indrettede til fangst af 

 smaa krebsdyr i våndet. Bladstilken, der breder sig ud oventil, bærer 

 paa et kort, smalt mellemstykke den symmetriske bladplad© og bag 

 den endnu 4 — 6 tandede børster. Bladpladen er ved randen besat med 

 korte tænder. Som formidlere af pirringen tjener talrige (optil 40) 



