346 



berørte støvtraade, og snart følger de øvrige efter, da den ensidige 

 bøining af blomsten bringer dem i berøring med kronens rør. 

 Antherrøret trækkes nedad af den gjennemløbende griffel, og blomster- 

 støvet feies ucl ved hjælp af en under arret siddende børste. 



Meget sjeldnere end bos støvbladene kan man hos frugtbladene 

 iagttage en ømfindtlighed for berøringspirring. Hos mimulus luteus, 

 en scropbulariacé fra Amerika med gule blomster, der ikke sjelden 

 dyrkes i haver, og som fin des forvildet paa sine steder i Tyskland, staar 

 den ene del &f det tolappede ar opret, den anden hænger nedad (fig, 19 A). 

 Streifes den sidstnævnte del af et insekts snabel, retter den sig op og 

 lægger sig tæt indtil den øvre lap hos arret (fig. 19 B). 



Fig. 19. Opskaarne blomster af mimulus luteus. I A befinder arret si», 

 upirret, i B i pirret tilstand (Pfeffer). 



Men plantens følelsesliv er ikke udtømt med de paa ydre pirring 

 følgende vekst- og variationsbevregelser, som vi hidtil har beskjæftiget 

 os med. Ogsaa paa beskadigelser ved saar reagerer planterne paa en 

 helt igjennem hensigtsmæssig maade. Beskadiges et» endnu livs- og 

 delingsdygtigt væv, saa afslutter dette sig udåd ved dannelse af saarvæv 

 og erstatter snart mere, snart mindre fuldkomment de vævdele, som er 

 gaaet tabt. Er det organer, som er vigtige for planten, er den i ster- 

 kere grad end de høiere dyr istand til at skaffe erstatning derfor ved 

 nydannelser. Er f. eks. topskuddet af en gran gaaet tabt, saa retter en 

 eller flere af de nærmest følgende, nedre sidegrene sig op for at træde 

 i dets sted. Gaar en kimplante glip af sin rods yderste del, saa for- 

 andrer en eller flere af de yngste siderødder sin vekstretning og ind- 

 stiller sig i hovedroclens forlængelse. Skud, som skilles fra moder- 



