35] 



være nævneværdig befolket ; men det synes, som om man i mangel af den 

 sparsomt forekommende flint har hjulpet sig med forskjellige finkor- 

 nige bergarter. Redskaber af disse bergarter har man fundet flere 

 steder i vort land; efter forekomsten ved Nøstvet, ca. 15 km. s. f. 

 Kristiania, har man kaldt denne kultur, der altsaa modsvarer de 

 danske kjøkkenmøddingers, Nøstvetkulturen. De fleste bopladse, der 

 repræsenterer denne kultur, ligger som nævnt lige ved den strand- 

 linje, der svarer til den postglaciale sænkning ved Kristianiaf jorden. 

 Ved den ældre stenalders slutning laa da strandlinjen ved Kristiania 

 ca. 70 m. og ved Kristianiaf jordens ydre dele ca. 42 m. høiere end nu. 

 I det næste arkæologiske tidsrum, den nordiske overgangssten- 

 alder, der særlig er karakteriserel ved de butnakkede trindøkser, fort- 

 sættes landets hævning, og ved slutningen af denne tid laa landet. ved 

 Kristiania ca. 55 m. og ved Kristianiaf jordens munding ca. 36 m. 

 høiere end nu. Da de butnakkede trindøkser findes fordelt paa et 

 langt større antal findesteder end Nøstvetøkserne, maa befolkningen 

 i denne tid have spredt sig mere. 



Under de to netop omtalte arkæologiske tidsafsnit (den ældre stein- 

 alder og overgangssten alderen) levede befolkningen væsentlig af jagt 

 og fiskeri og havde sine bopladse lige ved kysten, hvorfor det ogsaa 

 er forholdsvis let ved hjælp af de laveste findesteder at bestemme den 

 samtidige strandlinjes høide. I den yngre stenalder, der karakteri- 

 seres ved de slebne stenøkser, blev fædrift og akerbrug hovednærings- 

 veie, og bopladsene behøvede ikke at ligge i kystlinjens umiddelbare 

 nærhed. Anvender man den fornødne kritik kan man ogsaa for dette 

 tidsrum fastslaa strandlinjens høide over den nuværende havstand. 

 Brøgger mener, at den ved slutningen af ældre afdeling af den 

 yngre stenalder ved Kristianiaf jordens indre del laa ca. 25 m. og ved 

 dens ydre del laa ca. 19 m. høiere end nu, og ved enden af yngste 

 stenalder (skafthuløksernes 'tid) var dens høide over nuværende vand- 

 stand resp. 15 og 10 m. 



I løbet af den derpaa følgende arkæologiske periode, bronce- 

 alderen, maa landets hævning være tilendebragt, saa at altsaa landet 

 ved broncealderens slutning laa lige høit som nu. 



Som af professor Rygh paavist ender de ældste gaardsnavne i 

 vort land med ordet vin. Professor Brøgger kan ikke dele den 

 opfatning, at den saakaldte „vinbosættelse" allerede fandt sted, da 

 strandlinjen stod 36 — 40 m. høiere end nu, men fører bevis for, at 

 denne bosætning fandt sted, da strandlinjen ved Kristiania stod høist 



