365 



syn til vinhøstens indtræden i Mellem- og Sydeuropa samt endelig i 

 de strenge vintres optræden. Ved enkelte af disse fænomener lykkedes 

 det til og med delvis at føre sammenligningen med de tidligere paaviste 

 sekulære perioder helt tilbage til omkring aaret 1000. 



Det viste sig nu ved en undersøgelse af tidsrummet fra 1020 til 

 1890, ialt 870 aar, at der inden dette faldt 25 kuldeperioder og 25 

 varmeperioder, eller med andre ord 25 hele svingninger. Endvidere 

 viste det sig, at længden af disse svingninger var meget vekslende, 

 idet grænsen til den ene side var 20 aar, til den anden 50 ; hyppigst 

 indtraf dog svingninger, der i længde nærmede^ sig den fundne middel- 

 værdi 34.8 aar. Følgende sammenstilling giver en oversigt over det 

 her sidst nævnte forhold : 



Periodelængde 20 25 30 35 40 45 50. aar 



Antal gange 6 10 12 13 12 8 4 



At den fundne middelværdi 34.8 aar har en reel betydning, kan 

 man ogsaa overbevise sig om paa en anden maade. Beregner man nem- 

 lig middelværdier for hver fem paa hinanden følgende svingninger, 

 f aar man : 



for tidsrummet 1020—1190 middel 34 aar 



1190—1370 „ 36 „ 



— 1370—1545 „ 35 „ 



1545—1715 „ 34 „ 



1715—1890 „ 35 „ 



Under saadanne forhold er man til og med berettiget til at be- 

 regne middelværdiens sandsynlige feil. der fiudes at være + 0.7 aar, 

 altsaa kun 2 pct. af svingningsperiodens længde. 



Alpebræernes fremstødshistorie i de sidste tre aarhundreder gjor- 

 des til gjenstand for en meget indgaaende undersøgelse af Richter, 

 der fandt længden af bræstandens svingningsperiode noget vekslende, 

 mellem 20 og 45 aar, men som middel af de otte svingninger fra 1592 

 til 1875 næsten nøiagtig 35 aar. Altsaa en meget god overensstemmelse 

 med de tidligere af Briickner opdagede periodiske svingninger i 

 klimatet. Et par fænomener, der ofte bidrager til at give den peri 

 odiske veksling i bræernes stand præget af en tilsyneladende uregel- 

 mæssighed, er dels den enkelte periodes forsinkelse og dels den enkelte 

 periodes overspringen. Det første bevirker, at de enkelte bræer sam- 

 tidig kan vise en noget forskjellig fase af svingningen, og at de enkelte 

 perioder griber over i hinanden; det andet viser sig i en tendens til 

 at overføre de 35-aarige perioder i 70-aarige. 



