368 



Selø-vinteren 1207—8. Dyrtid 1213. 

 Dvrtid 1247. Jordras 1249. Storm 1257. 



Guldalsskredet 1345. Mannadauden 1349. 



1555—1570 1565 Stormflod og sildefiske 1570. 



1591—1600 1600 Uaar 1600—1602. 



1611—1638 1635 En række misvekstaar. 



1645—1674 1670 De danske belter tilfrosset 1657—58. 



1685—1720 1705 Misvekst 1717. Kulde og storm 1719. 



1730—1750 1740 Uaar og sildefiske 1739—42. 

 Selø-vinteren, bekjendt i vor historie for de fiendtlige sammenstød 

 mellem bagler og birkebeinerne, mindedes længe af de sidste paa grund 

 af den strenge frost og kulde, og da kong Filip nogle aar senere fore- 

 tog en reise til Nidaros og kaaredes paa Øreting 1213, berettes der om 

 en række forudgaaende misvekstaar. Det var forsaavidt under gunstige 

 forhold kong Haakon besteg tronen 1217, idet naturen selv stod ham bi 

 med et omslag i de klimatiske forhold, som vistnok overdrevent skil- 

 dres af krønikeskriveren i beretningen om den dobbelte blomstring og 

 gjentagne frugthøst samt fuglenes to gange lagte eg. Dog berettes og- 

 saa inden denne varmeperiode om en streng vinter og sen vaar 1225. 

 Men denne afholdte konge regjerede længe nok til ogsaa at opleve en 

 kuldeperiode, idet den regnfulde sommer og høst 1247 fremkaldte dyr- 

 tid og nød ; et par aar senere skar Gautelven ud et stykke land, og i 

 Ørkedalen ødelagdes flere gaarde ved jordras. 



Omtrent et hundrede aar senere indtræffer et par naturbegiven- 

 heder, der har sat merke i vor historie. Ved denne anledning skal vi 

 kun fæste vor opmerksomhed ved beretningen om den forstyrrelse i 

 aarstidernes forløb, den uopholdelige regn, der bragte elve og søer til 

 at gaa over sine bredder og om den misvekst, der flere aar itræk gik 

 forud for den sorte døds herjing. 



Hannibal Sehested tiltraadte 1642 sin statholderpost i Norge under 



