16 
melighedsfuide flod, der i aartusinder havde fulgt sit ukjendte løb gjen- 
nem hjertet af Afrika. Beretningen om hans og hans ledsageres vilde 
færd nedover den mægtige flod, i stadig kamp med fiendtlige stammer, 
er en af de merkeligste af alle eksisterende reiseberetninger. Den ste 
november 1876 forlod han Nyangwé, og 1 ni maaneder fulgte han den 
ørige Kongo, til dens udløb i Atlanterhavet, og berigede derved Afrika- 
kortet med en af dets mest karakteristiske eiendommeligheder. Kongo 
hører til verdens største floder; fra Chambesefloden, som falder ud i 
Bangweolo, og til havet er den 4830 km. lang; den optager talrige 
bifloder, som selv er seilbare i mange hundrede kilometers længde, dan- 
ner afløb for en strækning af 2,600,000 kv.km. og fører hvert sekund 
en vandmasse paa 48,600 kub.m. ud i Atlanterhavet. Saaledes var 
det første forsøg gjort paa at udfylde i grove træk det store tomme 
rum; men, som vi ved, var Stanley to aar senere atter paa vei til 
Kongo og hjalp noget senere til ved grundlæggelsen af den frie Kongo- 
stat 1 dens store flodbasin. I de aar, han saaledes var knyttet til 
floden, fortsatte han dels selv, dels gjennem sine underordnede udforsk- 
ningen af de andre floder, som nordenfra og søndenfra udtømmer sine 
mægtige vandmasser i hovedfloden, og ogsaa senere er hans arbeide 
bleven fortsat, saa det aabne rum nu er forvandlet til et net af mørke 
linjer, hvis mellemrum er dækket med navne paa stammer, floder og søer. 
Det er i korte træk, hvad Stanley gjorde for Afrikakortet ved sin 
første udødelige reise gjennem dette fastland. Senere har han atter 
draget den samme vei i modsat retning og brugt nøiagtig samme tid 
paa sin reise. Denne gang var det ikke hans hovedopgave at gjøre 
opdagelser, og udbyttet i denne retning har derfor ikke været saa rigt, 
ja det kunde ikke engang være det, da der var saa forholdsvis lidet 
tilbage at gjøre. I høi grad har imidlertid reisen udvidet vor kundskab 
om Mellemafrikas hydrografiske og fysiske beskaffenhed, dets klima og 
befolkning. Lad os kortelig gjennemgaa gangen i denne merkelige 
ekspedition, i visse henseender den merkeligste, som mnogensinde har 
draget ind i Afrika. Dens første opgave var, som vi ved, at befri 
Emin Pasha, guvernøren over den af Ægøypten opgivne ækvatorial- 
provins, som strækker sig paa begge sider af Bahr-el-Jebel, den gren 
af Nilen, som har sit udspring fra Albert Nyanza. Der antog man, at 
Emin med sine ægyptiske officerer og tropper, deres kvinder og børn 
blev beleiret af Mahdiens skarer, og at deres forraad var ifærd med at 
slippe op. Emin Pasha eller Edward Schnitzer er født 1 preusisk 
