24 
langt vestenfor Aruwimi skoven strækker sig, ved vi ikke, men antagelig 
var det en anden del af samme skov, Du Chaillu traf paa ved sine 
gorilla-jagter 1 Gaboon for tredive aar siden. Stanley anslaar dens 
udstrækning til omtrent 770,000 kv.km., hvad der heller er for lavt end 
for høit ansat. Aruwimiskoven minder 1 sin karakter mere om de syd- 
amerikanske urskove end om den sædvanlige afrikanske skov, saaledes 
som den kjendes fra tidligere beskrivelser, og selv i den store sump, 1 
hvilken Kongo og Zambesi har sine fjerne kilder, træffer vi ikke saa 
tæt urskov som denne. I regelen bestaar Afrikas skove af adskilte træ- 
grupper, spredte omkring omtrent som i engelske parker, og det vil der- 
for have stor interesse at faa udredet de naturforholde, der har ført til 
dannelsen af dette ugjennemtrængelige vildnis.') 
Stanley mener, at dannelsen af denne store skov har sin aarsag 
i den fugtighed, som fra Atlanterhavet føres indover landet af de vest- 
lige vinde, som er de fremherskende gjennem størstedelen af aaret. Det 
er imidlertid neppe sandsynligt, at dette er en tilstrækkelig forklaring, 
og kanhænde vil nærmere undersøgelse vise, at den regnfuldeste del af 
Afrika forsynes med fugtighed, ikke fra Atlanterhavet, men fra det indiske 
ocean med dets fugtige monsuner. Hvis det er tilfældet, saa har vi 
her noget tilsvarende til forholdene i Sydamerika, hvis skove i mange 
henseender ligner dem, Stanley maatte drage igjennem. 
Ligesaa merkelig som skoven selv er imidlertid de menneskelige 
1) Den beskrivelse af den umaadelige skovstrækning. Stanley giver i sit 
brev til Mr. Bruce, fortjener at anføres: »Tænk Dem en tæt skotsk kratskov, 
sildrende af regn, og forestil Dem, at dette bare er en underskov, overskygget af 
ældgamle træer paa 30—60 meters høide, spækket med tomme og pigger, hist og 
her afbrudt af en og anden sagte bæk, der taber sig i det tætte krat, og en sjelden 
gang af en større flod. Tænk Dem denne skov og dette krat opfyldt af træer i 
alle mulige stadier af udvikling og ødelæggelse — fra ung eftervekst til gamle 
træer, der helder faretruende til siden eller er ganske væltede; fuldt op af myrer 
og andre insekter at alle sorter, størrelser cg farver; chimpanzer og andre aber i 
trækronerne; alle slags lyd af fugle og andre dyr; bragen i krattet af elefanthjorder, 
der styrter afsted; dverge med giftige pile bag træstammer og skjulte i mørket; 
sterke, brunfarvede indfødte med skarpe spyd, urørlige som døde træstubber; 
rislende regn hver anden dag hele aaret igjennem; uren luft med dens skrækkelige 
ledsagere feber og dysenteri; skumring hele dagen igjennem og ugjennemtrængeligt 
mørke om natten — og tænk Dem saa, at denne skov strækker sig fra Plymouth 
til Peterhead, saa vil De have et godt begreb om de gjenvordigheder, vi havde at 
gjennemgaa mellem 28de juni og 5te december 1887 og fra rste juni til omkring 
den 10de december 1888, da jeg haaber at kunne sige det sidste farvel til Kongo- 
skoven.< 
