34 
jordens daglige omdreining bliver disse vinde atbøiede, fordi den mod 
høiere bredder strømmende luft kommer fra egne, som under den 
daglige omdreining har en hurtigere bevægelse, og fordi luften en tid- 
lang bevarer sin oprindelige dreiningshastighed. Saaledes suger Nord- 
atlanterhavets lave lufttryk, som ligger omtrent ved Island, sydvestlige 
vinde op langs havets overflade. Og af denne grund er det sydvest- 
lige vinde, som er de herskende i den nordlige del af Atlanterhavet 
mellem Island og Europa. 
Men vinden virker paa havets overflade. De øvre vandlag rives 
med 1 vindens retning. Og disse øvre vandlag river atter dybere 
vandlag med og bringer dem til at deltage i bevægelsen. Jo længere 
vindens retning er uforandret, desto mægtigere bliver det bevægede 
vandlag. Saaledes frembringer gjennem aartusinders løb de herskende 
vinde mægtige havstrømme, som gaar i samme retning som vinden. 
Karter over havstrømmene viser, at disse gaar 1 de herskende vindes 
retning overalt, hvor kysternes form ikke er til hinder for dem. Og 
havstrømmenes styrke er endvidere afhængig af den midlere styrke af 
de herskende vinde 1 det sidste store tidsafsnit. Den varme mnord- 
atlantiske havstrøm, som fører med sig en mængde varme fra lavere 
bredder, og som gjør det nordvestlige Furopas veirlag saa mildt, er 
bevirket ved de i Nordatlanterhavet herskende sydvestlige vinde. Jo 
strengere kulden er i det indre af vort fastland, desto sterkere vil 
disse sydvestvinde blive. De er henved tre gange saa sterke om 
vinteren som om sommeren. Og saa besynderligt som det kan synes 
at være, saa er det dog fastlandenes vinterlige afkjøling, som vi skyl- 
der vort milde veirlag. 
Jordens bane omkring solen er ikke kredsrund, men noget aflang 
(elliptisk). Solen staar ikke ganske i banens midtpunkt, men noget til 
den ene side (i ellipsens ene brændpunkt), og jordens afstand fra solen 
ændres følgelig 1 aarets løb. Omtrent ved nytaarstid er jorden nærmest 
ved solen, og om sommeren er den længst borte fra den; vi er, med 
andre ord, 1 solnære om vinteren og i solfjerne om sommeren. Jo 
nærmere jorden kommer solen, desto hurtigere bevæger den sig 1 sin 
bane. Følgen deraf er den, at vor vinter er kortere end sommeren. 
Men dette forhold er underkastet en skiftevis ændring, som tager 
en tid af omtrent 21000 aar. I 10500 aar falder vor vinter i solnære 
og er kortere end sommeren, i de følgende 10500 aar falder den i sol- 
