36 
at f. eks. sydlige former under ugunstige forhold især ynder varme og tørre 
steder, mens omvendt de nordlige i varmere egne foretrækker kjøligere 
og fugtigere, saa vil, naar veirlaget ændres, paa særlig gunstige steder 
visse arter, ja stundom endog hele grupper af arter, overleve ændrin- 
gerne; der vil dannes spredte udliggerposter baade for indlandets og 
kystens planter og dyr. I min bog om indvandringen af Norges plan- 
ter har jeg vist, hvorledes baade kyst- og indlandsplanter har en slig 
spredt udbredelse, og hvorledes arter, som er mindre nøieregnende, stadig 
under veirlagets omskiftninger har erobret større og større plads, saaat 
vor planteverden 1 det store taget har faaet et ensformet præg. 
Den samme skiftevise ændring af veirlaget spores ogsaa 1 de mer- 
ker, som havet har efterladt sig under den store landstigning, der fore- 
gik under høiere bredder i det sidste afsnit af jordens udvikling. Elvenes 
bæreevne vekslede. I tider, da den enten paa grund af en sterkere 
nedbør eller paa grund af isgang var større end ellers, dannedes ved 
udløbet trin af ler eller grus. Det under flod og fjære 1 klipperevnerne 
frysende havvand sprængte 1 tider med et strengere veirlag strandlinier 
i det faste fjeld. Kystskjælbanker løftedes over havet. I de tider, da 
veirlaget var strengere, blev de paa mange steder ødelagte af fjordisen. 
Trinene i vore dale, strandlinierne og skjælbankerne, som findes 1 visse 
høider, men mangler i andre, beviser derfor ikke, som man har ment, 
at landstigningen var afbrudt af hviletider, men alene, at den fandt sted 
under vekslende ændringer af veirlaget. Der er flere forhold ved trinene, 
strandlinierne. og skjælbankerne, som strider mod den første antagelse, 
men stemmer vel med den sidste. 
Og lignende trin og strandlinier blev efterladte af de store fersk- 
vandssøer, som engang i fortiden fandtes f. eks. i Nordamerika, og som 
nu for endel er udtømte. OQgsaa i saadanne store indsøer er der flod 
og fjære. 
Den skiftevise ændring spores ogsaa 1 fjelddalenes trin i indlandet. 
Disse trinflader viser, at elvene til sine tider førte mere sten, sand og 
ler end til andre, at aflagringstider vekslede med tider, hvori elvene 
udgrov sine gamle afleiringer. 
Ogsaa i lag, som er afsatte af luftstrømninger, findes tegn paa en 
lignende veksel af regnmængden. I meget tørre veirlag er luften under 
storm og blæst ofte fuld af fint støv og sand. Dette støv afsætter sig 
mellem stenpegræsset. Og da steppegræsset altid skyder i høiden, efter- 
som jordbunden vokser ved tilførsel af støv, dannes der paa denne vis 
