62 
brun ørken, hvor øiet af levende væsener kun af og til møder en liden 
skildpadde, mens talrige benrader af træk- og ridedyr, der i tidens løb 
er bukkede under for reisens besværligheder, ligger til begge sider af 
postveien. Intetsteds sees faste boliger, kun hist og her 1 lang af- 
stand fra veien en ussel kibitke, et nomadetelt. Langs hele den lange 
vei findes kun 4 å 5 brønde, indeholdende et smudsigt, bittersalt 
vand i ringe mængde. Ellers findes hverken vand eller planteliv, det 
er kun et skuffende luftsyn, der i horizonten viser den trætte reisende 
billedet af skove og strømme i lunefulde omskiftelser. Denne store 
steppe, med frugtbar sort jord, har en udstrækning af ca. 12000 kv.ki- 
lometer og kaldes hungersteppen. De ældste historieskrivere fra 
Alexander den stores tid beskriver den alt som en vandløs ørken; det 
samme gjør den kinesiske reisende Tian Tsjan, som i det 7de aar- 
hundrede, efter vor tidsregning, reiste 1 disse egne, og ligesaa senere 
arabiske geografer og reisende. Heller ikke bevares der hos de om- 
boende eller blandt den spredt omvankende nomadebefolkning noget 
sagn eller nogensomhelst overlevering om, at andre forhold og tilstande 
har hersket i denne nu saa trøstesløse og sørgelige egn. Og dog findes 
der den dag i dag over hele steppen synlige spor af vandingskanaler, 
som 1 forskjellige retninger gjennemkrydser den, og som til hele dette 
udbredte lands forskjellige dele førte vandet, livets kilde, hvorved det 
maa have været omdannet til et hjem for en talrig og rig befolkning, 
med frugtbare, udbredte haver, fyldte med kostelige frugttræer, lig dem, 
der i regelen findes ved boligerne i de omliggende, med vandledninger 
forsynede egne. Naar og af hvad aarsag disse ødelagdes, saa landet 
affolkedes og blev en ørken, det vil altid blive en gaade; men nu til 
dags begynder der et nyt liv for hele denne egn, siden den turkestanske 
administration har lagt plan og udkast til paany at forsyne den rige 
jordbund med vand. Alt i flere aar blir der af flere tusen indfødte 
arbeidet paa en storartet kanal, som fra Syr Darja skal lede vandet til 
denne omfangsrige steppe. Fordelt ved talrige vandingskanaler vil det bi- 
drage til, at den hurtig befolkes, saa den i fremtiden kan blive et korn- 
kammer ikke alene for russisk Turkestan, men for hele Centralasien, og 
ved hjælp af det storartede jernbaneanlæg, der endnu er under arbeide, 
medføre et betydeligt økonomisk opsving i disse døde egne. Der vil 
naturligvis udfordres en uhyre masse vand for nogenlunde tilstrækkelig 
at forsyne en saa stor landstrækning med vand; men Syr Darja vil og- 
saa kunne afgive dette, thi det er en stor og vandrig flod, der i et langt 
