70 
Saa er der en tredie: kan man ikke komme frem over land til 
polen? Jeg vil dertil svare: giv os et land til polen, og vi skal naa 
den paa en sommer med norske skiløbere. Men et saadant land findes 
neppe.  Vistnok havde Petermann 1 sin hjerne sat Wrangels land i 
forbindelse med Grønland saaledes, at han fik et land, der strakte sig 
tvers over polen; men dette har imidlertid, ialfald for Wrangels lands 
vedkommende, vist sig at være en umulighed. Hvor langt Grønland 
strækker sig mod nord, ved vi ikke, men som allerede nævnt er der 
stor sandsynlighed for, at det ender ikke langt nordenfor det nordligst 
kjendte punkt paa dets vestkyst. p 
At Franz Josefs land skulde naa til polen, er ikke meget sand- 
synligt; efter alt, hvad vi kan forstaa, danner det en øgruppe, hvor dybe 
sund adskiller de forskjellige øer, og det synes ikke rimeligt, at der 
findes noget større sammenhængende land. 
Noget ukjendt land, som kunde føre os til polen, har man ingen 
ret til at regne med. Det er vistnok ikke usandsynligt, at der kan fin- 
des lande der nord; herpaa tyder flere ting, som senere skal berøres; 
men hvor store disse lande er, eller hvor de ligger, ved vi intet om, 
og i ethvert fald maa vi finde dem og naa frem til dem, før vi kan 
regne med dem som mulige polarveie. 
Vi maa saaledes forsøge, om der ikke skulde være en anden mulig- 
hed, og det tror jeg, der er. Jeg tror, at dersom vi giver agt paa de 
kræfter 1 naturen selv, som her forefindes, og forsøger at arbeide med 
og ikke mod dem, da vil vi finde den sikreste og letteste maade at 
komme frem til polen paa. Det nytter ikke, som de foregaaende ekspedi- 
tioner har gjort, at arbeide mod strømmen; vi faar se, om der ikke er 
en strøm, som vi kan arbeide med. —»Jeanette«-ekspeditionen er den 
eneste, som efter min mening har været inde paa den iigtige vei, om 
det end var mod vidende og vilje. 
»Jeanette« drev 2 aar i isen fra Wrangels land til de nysibiriske 
øer. Tre aar efter skibets undergang nord for disse blev der paa driv- 
isen i nærheden af Julianehaab paa Grønlands sydlige vestkyst fundet 
en del gjenstande, som efter utvilsomme kjendemerker maa stamme fra 
det sunkne fartøi, og som havde været indefrosset i isen. Blandt disse 
mange gjenstande, som først blev fundne af eskimoer, men som derpaa 
blev samlede af kolonibestyrer Lytzen i Julianehaab, og over hvilke 
denne har givet en fortegnelse i det danske geografiske tidsskrift (1885), 
kan isærdeleshed nævnes følgende: 1) En proviantliste med De Longs, 
