/1 
Men selv om disse strømme, som gaar ind i polarbassinet, ikke 
eksisterede, saa mener jeg, at der alligevel paa anden maade strømmer saa 
meget vand til dette, at en polarstrøm maatte dannes. Det er da først 
og fremst de 1 ishavet udmundende nordeuropæiske, sibiriske og nord- 
amerikanske floder, som bringer dette vand. Nedslagsdistriktet for disse 
floder er ganske betydeligt, en stor del af Nordeuropa, omtrent hele det 
nordlige Asien eller Sibirien ned til Altai-bjergene og Baikal samt den 
væsentligste del af Alaska og britisk Nordamerika. Dette sammenlagt 
blir ingen ubetydelig del af jorden, og disse landes nedbør er 1 en sum 
overmaade stor. At ishavet selv skulde kunne yde noget bidrag af be- 
tydning til denne nedbør er ikke tænkeligt, thi paa den ene side er det 
for en væsentlig del dækket af drivis, hvorfra fordampningen kun er 
ringe, dernæst forhindrer den forholdsvis lave temperatur 1 disse egne: 
enhver fordampning af betydning fra den aabne vandflade. Fugtigheden 
til dannelsen af denne nedbør maa saaledes for en ganske væsentlig 
del komme andetsteds fra, fornemmelig fra Atlanterhavet og det stille 
hav, og den vandmængde, som ishavet derved faar 1 tilvekst, maa være 
ganske betydelig; havde man tilstrækkelig kjendskab til regnmængden 
paa de forskjellige steder, maatte den endog direkte kunne beregnes. 
End større betydning har denne tilvekst af den grund, at polarbassinet, 
saavidt det er kjendt, er forholdsvis lidet, og at det, som allerede tid-- 
ligere bemerket, er meget grundt; de største dybder, man kjender, be- 
løber sig til ca. 60—80 favne. 
Men der er endnu en anden faktor, som maa bidrage til at for- 
øge vandmassen 1 polarbasinet, det er dettes egen nedbør. Allerede 
Weyprecht har paapeget sandsynligheden af, at den sterke tilstrøm- 
ning af varm fugtig luft, som strømmer til fra syd, tiltrukken ved det 
regelmæssige lave lufttryk i polaregnene maa afgive saa megen nedbør, 
at ogsaa polarhavets vandmasser maa vokse. At polarbassinet modtager 
sterk tilførsel af ferskvand maa man ogsaa direkte slutte af den paa- 
faldende ringe saltholdighed 1 polarstrømmens vand. Det kunde ind- 
vendes, at dette muligens skriver sig fra drivisens dannelse og smeltning;. 
denne indvending vilde være gyldig, saafremt det blot var i de øvre 
lag, at denne ringe saltholdighed var tilstede, men den norske nordhavs- 
ekspedition o. a. har paavist, at det ogsaa er 1 større dybder; dermed' 
maa denne indvending falde; thi skulde dannelsen af is paa overfladen- 
have nogen indflydelse paa det underliggende vand, da maatte denne: 
tvertimod snarere medføre, at vandet blev saltere ved udskillelse af ferskvand- 
