85 
Man hører saa ofte sagt: »Hvad skal det overhovedet være til at 
ligge deroppe 1 isen og »rode<? Der er ikke andet end is og blir ikke 
andet end is. Det er blot og bart en forfængelighedssag; nogen betyd- 
ning for menneskeheden vil det aldrig faa. 
Skulde det være saa, da var 1 sandhed det hele en tvilsom å 
nøielse; thi nogen egentlig lysttur kan en færd som den her planlagte 
vanskelig blive; dagene og nætterne er lange ved polen, de er 6 maa- 
neder hver, og den dræbende ensformighed, som hviler over en drift 1 
havisen, og som kun de har fuldt begreb om, som har prøvet det, kan 
neppe virke tiltrækkende. 
Men hertil vil allerede straks kunne svares, at dersom vi vidste, at 
der intet var at hente, da maatte vi altsaa allerede kjende disse egne, 
og da var det muligens unyttigt at udsende kostbare ekspeditioner for 
at undersøge dem. 
Nu kjender vi dem imidlertid ikke, og jeg føler mig overbevist om, 
at de, der har indsigt 1 sagen, vil være enige i, at det er af den aller- 
største interesse at faa dem undersøgt. Saafremt videnskabelig forskning 
overhovedet har noget værd for menneskeheden, da maa det erkjendes, 
at den hidtil drevne polarforskning har bragt resultater af saa stor be- 
tydning, at det i øieblikket ikke kan overskues, hvor langt de vil række. 
Paa hvad trin vilde vel den fysiske geografi, oceanografien og meteoro- 
logien have staaet uden den, hvilke vældige bidrag har ikke polarforsk- 
ningen ydet til palæontologien, geologien, læren om glacialtiderne og om 
jordens tidligere varmeperioder, zoologien, botaniken, dyre- og plante- 
geografien, læren om luftelektriciteten og om jordmagnetismen o. s8. V. 
o. s. v. Der findes snart sagt ikke den gren af videnskaben, som 
ikke har høstet udbytte deraf, — ja endog læren om mennesket er der- 
ved 1 høi grad bleven udvidet. Der er derfor ingen grund til at 
tvile paa, at videnskaben ogsaa herefter vil have fordel af polarforsknin- 
gen. I den videnskabelige forskning om jorden kommer vi i sandhed 
ikke langt, før der stødes paa vigtige spørgsmaal, hvis løsning ligger i 
de endnu ukjendte polaregne. 
Den bekjendte engelske geograf Clemens Markham har med 
rette sagt: »Det kan paavises, at undersøgelsen af saa stor strækning 
ukjendte egne 1 hvilkensomhelst del af verden altid har ydet resultater 
saavel af praktisk som af rent videnskabeligt værd, og det kan trygt 
paastaaes, at eftersom strækningen findes, hvilket jo er matematisk sikkert, 
saa er det umuligt, at dens undersøgelse ikke i betydelig grad skulde 
