89 
i en væsentlig grad afhænger af de atmosfæriske forhold i de arktiske 
egne. Som følge deraf blir det ogsaa indlysende, at undersøgelser af 
disse vil have den allerstørste betydning. Som jeg tidligere har havt 
anledning til at berøre, er det aldeles ikke sandsynligt, at noråpolen er 
det koldeste sted paa vor jord; det synes tvertimod rimeligt, at det der kan 
være varmere end paa enkelte af de koldeste steder, vi kjender; saaledes 
tror jeg, at Grønlands indre har et betydelig koldere klima end polen, 
hvilket jeg kommer til at omhandle nærmere i min snart udkommende 
bog om færden over Grønland. Alt dette maa dog undersøges, og før 
dette sker, kan vi bl. a. ikke beregne, hvormegen varme vor jord aarlig 
modtager fra solen, ligesom fremfor alt forstaaelsen af meteorologien paa 
vore bredder fordrer nøiagtigt kjendskab til luftens og havets temperatur- 
og strømforhold, lufttrykket, de herskende vinde, fordelingen af land og 
hav o. s. v. i de arktiske egne i hele deres udstrækning; og dette er 
aldeles nødvendigt, for at man kan blive istand til at forudsige de for- 
skjellige aarstiders klimatiske beskaffenhed. Alt dette vil dog ikke opnaaes 
blot ved en ekspedition, men først ved mange, ja jeg forudser en tid, 
da man vil anse det som en selvsagt nødvendighed at have faste me- 
teorologiske stationer paa mange polarlande, som Spitsbergen o. a., ja 
man vil maaske endog ikke sky vanskelighederne med at lægge telegraf- 
kabler til disse lande. »Vi kan ikke,« siger Balfour Stewart med hen- 
syn paa undersøgelsen af nordpolegnene, »vente, at naturen, som er saa 
tilbageholden, vil aabenbare sine hemmeligheder til en slegt, som ikke 
vil gjøre rimelige anstrengelser for at fuldstændiggjøre sine kundskaber 
om jordens fysik.« 
Dyrelæren og vekstlæren forlanger ogsaa undersøgelser af polar- 
egnene. Hav- saavelsom landfaunaen og floraen omfatter der former af 
den allerstørste interesse for biologien. Man kan ikke gaa ud fra, at 
livet ikke skulde udstrække sig til polen; man maa vente, at ligesaa 
sikkert som der gaar en strøm over polen, ligesaa sikkert indeholder 
havet deroppe organisk liv baade af dyre- og planteverdenen. At de 
ukjendte polarlande ogsaa har sin egen lille landfauna og landflora paa 
de smaa strækninger bart land, de muligens kan være 1 besiddelse af, 
kan vi ligeledes være temmelig sikre paa. Lidet er det vel, som findes, 
men netop paa grund beraf blir dette lille af en sjelden betyaning for 
læren om livet og om dets evne til at brede sig over vor jord og til at 
lempe sig efter de forskjellige forhold. 
Men det er ikke blot til kundskaben om nutidens organiske verden, 
